ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1891, N:0 4, 211 



land, enligt Warming, har 36 vestliga, 42 östliga typer, så frå- 

 gar man äfven här förgäfves, h vilka dessa arter äro, på hvilka 

 Warmings hela slutledning är baserad. Intet svar; man har 

 sålunda intet tillfälle att kontrollera uppgiftens tillförlitlighet. 

 Detta är de nakna statistiska jemförelserna i all sin prydnad! 

 Törst ora vi gå till Warmings andra arbete (TI), så kunna vi, 

 genom att anteckna arterna i grupperna 7 — 9 å ena sidan, 

 10 — 18 å den andra, erhålla upplysning om de afsedda 36 och 

 42 arterna, men äfven här finnes ingen sammanfattande för- 

 teckning. Och vilja vi veta, huru dessa arter äro utbredda inom 

 Grönland, så måste vi sjelfva upprätta listor och kunna dervid 

 €j använda Warmings tabeller, som äro alltför summariska, 

 utan vi måste vända oss till Langes Conspectus och andra 

 originalkällor. 



När Lange deremot låter oss veta, att t. ex. 118 arter då 

 endast voro funna söder om 67° n. br., så meddelar han på 

 samma gång hvilka dessa arter äro, och likaså få vi veta, hvilka 

 de 50 arter äro, som då endast voro iakttagna norr om samma 

 breddgrad. Äfvenså lemnar Lange en förteckning på de 167 

 arter, som då voro funna endast på vestkusten, ej på den östra. 

 Af Warming erhålla vi icke någon dylik upplysning, utan vi 

 måste sjelfva antingen genomsöka hans tabeller och göra anteck- 

 ningar ur dem eller ock upprätta sådana efter Langes Con- 

 spectus och andra tillgängliga källor. Det är denna frånvaro af 

 »sammanfattande listor i enlighet med Langes», d. v. s. der ej 

 blott artantalet, utan äfven arterna sjelfva anföras, som jag 

 måste anse såsom en kännbar brist i Warmings arbete. Att 

 Langes listor kunnat vara mera omfattande och uppställda på annat 

 sätt, må vara sannt, men han har åtminstone icke, såsom War- 

 ming, nöjt sig med blotta siffror. Såsom bevis på olämplig- 

 heten af Langes listor anför Warming, att »Scirpus panmlus 

 paa Grund af Methoden faar sin Syd-Graense ved 69° n. Br., 

 hvor den een Gang^) er funden». Detta är ju visserligen en 



') I verkligheten är den sedermera funnen ännu på ett ställe, nemligen Vid 

 Sofias hamn, af Berlin. 

 Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. 1891. Arg. 48. N:o 4. 2 



