ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1891, N:0 4. 215 



Nu menar Warming, att man framdeles nog skall finna 

 någon. Detta är ju möjligt, men kan för föreliggande fråga 

 ej hafva någon betydelse, ty om man. i motsats mot Warming, 

 tar hänsyn till de västliga arternas utbredning inom landet, så 

 ådagalägger denna, att min uppfattning af desamma såsom sent 

 invandrade i alla händelser står fast. Hade de varit lika all- 

 männa öfverallt och så vid 63° på ostkusten upphört, så hade 

 man visserligen kunnat tro, att deras frånvaro mellan 63° och 

 66° måste bero på vår bristande kännedom om denna sträcka, 

 men så är icke förhållandet. Vi kunna tvärtom följa deras 

 gradvisa a ft ägan de mot söder frän 66:te breddgraden på vest- 

 kusten genom i botaniskt hänseende väl kända områden. 

 Och än hastigare sker detta aftagande på ostkusten norrut. »Me- 

 dan vestra Grönland mellan 60° och 61° ännu har 17 sådana (vest- 

 liga) arter, har östra Grönland under samma breddgrad endast 7. 

 Detta antal faller mellan 61° och 62° till 6 och mellan 62° och 

 63° till 4», hvarefter »mellan 63° och 66% således genom tre 

 breddgrader invid Danmarksstraedet, östra Grönland fullständigt 

 saknar alla vestliga element» (N. sid. 16). Detta så att säga lag- 

 bundna aftagande af de vestliga elementen mot söder och öster 

 bevisar rigtigheten af min åsigt, och det har dervid intet att betyda, 

 om framdeles en och annan vestlig art inom anförda kuststräcka 

 skulle blifva funnen, lika litet som förekomsten af de 3 ame- 

 rikanska arterna på Island kan förringa åsigten, att detta land 

 i växtgeografiskt hänseende hör till Europa. 



Det klingar derföre något underligt, när Warming utropar: 

 »Det er altsaa denne elendige, lille og lidet kjendte 

 Straekning paa Östkysten, hvor der af 3 Breddegrader findes 2 

 med Inlandsis» (men med åtskilligt bart land derutanför!), »fra '' 

 hvilke to der kun kjendes 2 almindelige Arter, som skal vaere 

 afgjörende for Spörgsmaalet om, hvor Grsensen mellem de to 

 Floraer ligger! Nathorst er i Sandhed nöjsom, hvis han vil 

 bygge videnskabelige Resultater paa et saadant Grundlag.» Detta 

 visar endast, att Warming icke med uppmärksamhet läst mina 

 »kritiska anmärkningar» samt är ett ytterligare bevis på rigtig- 



