ÖFVEKSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1891, N:0 4. 221 



betäckt af en mägtig, i rörelse stadd ismassa, och han framhåller 

 möjligheten deraf, att till och med Baffins Bay fordom varit fylld 

 af inlandsis. För kuststräckan närmast söder härom, mellan 

 68° 20' och 70° n. br., uppgifver Sylow, att alla fjelltopparne 

 äro afrundade och refflade samt att isen måste fullständigt hafva 

 betäckt desamma. De nå här till omkring 785 meters höjd 

 öfver hafvet. Steenstrup och Kornerup hafva vidare på- 

 visat, att äfven andra sträckor af vestkusten, som nu äro isfria, 

 fordom helt och hållet varit isbetäckta, och att bergtoppar vid 

 Buxetjorden och Ameraliktjorden äro refflade ända upp till 1,260 

 meters höjd, under det att toppar, som nå ännu högre, icke visa 

 några refflor. Mellan Fiskerngeset och Lichtenfels har Holst 

 iakttagit refflor på en 1,264 meter hög bergtopp, och Jensens 

 nunatak i visade genom refflor och block, enligt Kornerup, 

 att isen fordom öfverskridit dess 1,570 meter höga topp. Om, 

 såsom Hammer antager och såsom väl rimligt är, fiskbankarne 

 utanför Grönlands vestkust äro gamla moräner, så ådagalägga 

 dessa äfven en större utsträckning och sålunda äfven större mäg- 

 tighet af inlandsisen. För Julianehaabs område har Steenstrup 

 visat, att det numera nästan isfria landet der varit helt och hållet 

 betäckt af is, hvars mägtighet belöpte sig till åtminstone 950 meter; 

 äfven här finnas dock enstaka högre toppar, som ej visa refflor. 

 Äfven söder om 61° n. br. hade inlandsisen förr, enligt Sylow, 

 en större utbredning, och ännu vid Friedrichsthal (60°) finnas såväl 

 glacierrefflor som väldiga moräner. Till och med ännu sydligare, 

 vid handelsplatsen Pamiagdluk, finnas refflor, och toppen af fjellet 

 Kipingajak (530 meter) visar jettegrytor. På grund af landets 

 sönderrifna ytformer och de branta topparne derstädes antager 

 emellertid Sylow, att någon sammanhängande inlandsis icke fanns 

 i denna del af landet, ehuru de olika glaciererna hade större ut- 

 bredning — ett antagande, som dock ej synes mig alldeles oom- 

 tvistligt. För danska Ostgrönland angifver slutligen P. Eber- 

 lin, att ehuru inlandsisen derstädes fordom haft en större ut- 

 sträckning och äfven varit mägtigare, så skulle dock enstaka, af 

 isen icke betäckta bergtoppar der hafva förefunnits. 



