ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 189 1, N:0 4. 231 



Jedes ådagalagt, och jag antager, att äfven Warming sjelf 

 insett origtigheten af sina antaganden härom. Deremot är det 

 icke sannt, att jag behandlat honom såsom »Ignorant» i geo- 

 logiskt hänseende, hvilket han nu påstår, ty jag har ej nöjt mig 

 med några kategoriska uttalanden, utan framlagt bevis, hvilkas 

 rigtighet eller origtighet kunna pröfvas af hvem som helst. Sjelf 

 hade Warming i fråga om landförbindelsens geologiska berät- 

 tigande äfven för äldre tider yttrat sig på ett så tvärsäkert sätt, 

 att det väl torde förtjenat ett skarpare svar än han fått. Jag 

 nöjde mig emellertid med att påpeka, att han i geologiskt hän- 

 seende icke kunnat anföra ett enda bevis mot densamma. 



Nu få vi emellertid höra, att enligt WarminGS mening, 

 skulle jag »heller ikke anfört et eneste Bevis for samme». Detta 

 är åter hvad man plägar kalla sanning med modifikation. Ty 

 jag har verkligen bevisat, att Island förr sträckt sig längre 

 mot nordvest, hvilket framgår af basaltbäddarnes beskaffenhet och 

 af de sänkningar, som bevisligen utanför västkusten af Island egt 

 rum och väl ännu delvis pågå. Vidare har jag påpekat, att 

 hafvet under istiden stod betydligt lägre än nu, hvilket äfven 

 måste haft väsentligt inflytande på förbindelsen mellan Island 

 och Grönland. Jag har dock icke stannat härvid, utan jag har 

 sanningen likraätigt framhållit, att man från geologisk sida ännu 

 icke kan uppgifva måttet på förändringen, hvarför man följakt- 

 ligen icke vet, om landförbindelsen mellan Island och Grönland 

 under istiden var fullständig. Det enda vi kunna påstå, är att 

 »afståndet mellan de båda länderna då i alla händelser måste 

 hafva varit minskadt». Af detta medgifvande vill nu Warming 

 begagna sig för att kategoriskt förklara, att jag icke kunnat 

 framlägga ett enda geologiskt bevis för den forna landförbindelsen. 

 Detta är emellertid alldeles origtigt. Warming borde sagt, att 

 jag ej kunnat bevisa, att landförbindelsen varit fullständig, 

 hvilket är något helt annat, och samtidigt hade bort erinras derom, 

 att man lika litet kan anföra något bevis mot denna 

 landförbindelses fullständighet. Alldeles detsamma gäller 

 om tiden för dess upphörande ; om den egt bestånd, så har detta 



