290 HAGSTRÖM, OM KROPPARS LEDNINGSFÖRMÅGA FÖR VÄRME. 



ning i form af en ihålig cylinder med rörledningar till och från 

 densamma. Genom rörledningarne och cylindern fick vattenled- 

 ningsvatten strömma omkring stången. I ledningen till cylindern 

 funnes tvä kranar, den ena för att moderera vattenmängden, 

 den andra för att periodiskt släppa fram eller afstänga vattnet. 

 Genom en tredje kran, i rörledningen från cylindern, kunde 

 vattnet tappas ur densamma, då upphettningarne började. Bun- 

 senska brännaren placerades under stången, framom eller bakom 

 cylindern. En stor skärm skyddade stången på alla sidor för 

 strålning frän oragifningen. Vid en del äldre försök användes 

 för upphettningen, i stället för Bunsens hrännare, ångorna från 

 kokande vatten. ^) Det var för att göra upphettningen starkare 

 och därigenom få större amplituder, som jag -i de senare för- 

 söken uteslutande användt Bunsenska brännaren för upphett- 

 ningen. 



AUdenstund de båda värmekällorna, Bunsenska brännaren 

 och vattenledningsvattnet, verkade på olika punkter af stången, 

 så är det gifvet, att, om de successiva upphettningarne och af- 

 kylningarne toge lika läng tid, vågens form komme att betydligt 

 afvika från en sinusoid, åtminstone i punkter, som ligga nära 

 de båda värmekällorna. Om till exempel den högre värmekällan 

 vore innerst, så skulle minimet inträffa för hastigt, så att tiden 

 mellan minimum och maximum blefve mer än en half period, 

 samt mellan maximum och minimum mindre, och den del at 

 vägen, som svarar mot upphettningen, blefve upplyftad. 



För att motverka denna olägenhet, och därigenom möjlig- 

 göra observationer i punkter, som ligga de båda värmekällorna 

 tämligen nära, har jag iakttagit, dels att låta den inre värme- 

 källan verka mindre kraftigt än den yttre, dels gifvit den yttre 

 något längre tid. Vid början af hvarje experiment afpas- 

 sades nämligen tiden för de båda värmekällornas verkan så, att 

 maxima och minima på första observationspunkten följde på 

 hvarandra med en half periods afstånd i tid. För bestämning at 

 tiderna användes kronometer, som knäppte halfsekunder. 

 ') Jfr föröfrigt Ångströms anordningar vid hans försök. 



