ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAÜ. FÖRHANDLINGAR 1891, N:0 5. 299 



ningen erhållna värdet på amplituden d skiljer sig från det 

 rätta på en konstant faktor, som uttrycker förhållandet mellan 

 dessa kvantiteter och differenserna under det att värdet af h' 

 blir oförändradt. I försök 2, där sambandet mellan temperaturer 

 och skaldelar uttryckes genom formlerna (3) och (4), angifna i 

 det föregående, bör sålunda det erhållna värdet på d multipli- 

 ceras med galvanometerns reduktionsfaktor. Ha, såsom i försök 

 2, galvanometrarne bytt plats, så behöfves icke någon multipli- 

 kation med reduktionsfaktorn; geometriska mediet mellan de er- 

 hållna värdena på kvoten —^ anger dess rätta värde. Jag hän- 



visar föröfrigt rörande denna sak till Ångströms afhandling i 

 Of versigten 1861. 



Om sambandet mellan temperaturer och galvanometerutslag 

 kunde uttryckas genom en parabel med ekvationen 



v = Ag + Bg2 , (5) 



så skulle det ur galvanometerutslagen eller, som blir detsamma, 

 ur galvanometerafläsningarne härledda värdet på d multipliceras 

 med trigonometriska tangenten för kurvans lutning i den punkt, 

 som svarar mot medelskaldelen inom serien, för att bli lika 

 med det värde på «', som härledes ur observationerna reducerade 

 till grader. — Låt nämligen i en serie de observerade galvano- 

 meterutslagen ligga mellan g^ och g^, så att amplituden, i skal- 

 delar räknad, vore g^ — g^. De motsvarande temperaturerna an- 

 tagas vara i\ och v^. Vi antaga till en början, att parabelbågen 

 mellan punkterna (y^ , iJj) och {g^, i\) identifieras med motsva- 

 rande körda. Det inses lätt, att differensen mellan två ordinator 

 till kordan är proportionell mot differensen mellan motsvarande 

 abscissvärden. Utföres nu räkningen med abscissorna i stället 

 för kordans ordinator, så erhålles, enligt hvad ofvan anmärkts, 

 ett värde på a', som bör multipliceras med trigonometriska 

 tangenten för kordans lutning med abscissaxeln, för att bli lika 

 med det värde som ordinatorna skulle gett, under det att vär- 

 det på b' blir oförändradt. Nu hafva de abscissvärden, hvilkas 

 differenser läggas till grund för räkningen, en fasskilnad af 180" 



