ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1891, N:0 5. 311 



2.. 0,17 37 gr. gaf vid förbränning med kopparoxid 28,6 

 ccin. N-gas, mätt öfver kalilut vid 764,5 mm. bar.tr. och 15,8° C. 





Beräknadt : 



Funnet 









1 



Cn 



132 



60,8 



60,5 



Hii 



11 



5,1 



5,7 



Na 



42 



19,4 



— 



0, 



32 



14,7 



— 



— 19,7 



217 100,0. 



Föreningen är tämligen svårlöslig i benzol och kristalliserar 

 därur i små hårda, färglösa kristaller, lättlöslig i alkohol, hvarur 

 den samma kristalliserar i stora, vackra kristaller, tämligen löslig 

 i vatten. Ur varm, koncentrerad vattenlösning afskiljer den sig 

 i form af oljedroppar, som snart stelna kristalliniskt, ur ej för 

 koncentrerad lösning åter i hårda, prismatiska nålar. Kristalli- 

 serad ur benzol, smälter föreningen vid 144 — 145° C. under gas- 

 utveckling till en färglös olja, kristalliserad ur alkohol eller vatten 

 åter, smälter den samma under gasutveckling vid 122 — 123° C. 

 Denna lägre smältpunkt beror antagligen därpå, att ur alkohol 

 eller vatten kristalliserad substans håller kristallvatten. Detta 

 bortgår emellertid ej i exsickator öfver svafvelsyra (åtminstone 

 ej efter några dagars förlopp), och i torkskåp vid 100° C. smälter 

 föreningen till en klibbig massa, som efter stelning smälter vid 

 144—145° c. 



Den vid syrans upphettning ofvan smältpunkten bortgående 

 gasen är kolsyra, och den återstående oljan utgöres helt säkert 

 af fenyletyltriazol, men af brist på material har jag ej ännu 

 kunnat närmare undersöka denna förening. 



Fenyletyltriazolkarbonsyrans eterarter. 



Metyletern framstäldes ur silfversaltet genom kokning med 

 metyljodid och utdrogs efter fulländad reaktion medels eter, efter 

 hvilkens afdunstning den samma kvarblef såsom en nästan färg- 

 lös olja, som efter flera dagars stående delvis stelnade. Ett från 

 olja utpressadt prof smälte vid 4P C, men antagligen ligger 



