332 JOHANSON, VATTNETS SPECIFIKA VÄRME MELLAN 0° OCH +4 0°. 



Konstanten k bestämdes på det sätt, att den elektriska ström- 

 men endast gick igenom kalorimetern A^ och höjde dess tempe- 

 ratur ungefär I grad, hvars storlek kunde bestämmas såsom vid 

 bestämningen af a^ . 



Korrektionen bestämdes ur temperaturernas gång före och 

 efter det uppvärmningsströmmen gått igenom kalorimetrarne. Låt 

 minskningen i t^ — U^^ — {t-^ — t^^) på en minut vara a och 

 minskningen i t\_ — ^20 — (^^'i ~ ^o) ^^^'^ ^ '■ ^^ kunna då ap- 

 proximativt antaga att korrektionen ar ^(A + A ), om oi ar an- 

 talet minuter, som förflutit mellan det S och /S' bestämts. Så- 

 ledes är 



«2 — «1 = K^' — 5) + ^( A + A.') . 



D 



Bestämninqen af -^ = f.i: elektrometern förenades först med 

 det ena motståndet och omedelbart derpå med det andra. För- 

 hållandet y^ bestämdes såsom medium af fyra observerade för- 

 hållanden. De observerade höjderna lägo samtliga mellan 80 mm 

 och 100 mm och visar reduktionskurvan för detta höjdintervall 

 följande potentialdifFerenser, uttryckta i tusendels Volt. 



höjder 80; 82; 84; 86; 88; 90; 92; 



pot.dift". 96,2o; 98,9o; 101,68; 104,46; 107,24; 110,o2; 112,8o; 

 höjder 94; 96; 98; 100 

 pot.diff. 115,58; 118,36; 121, 14; 123,92. 



Komparation med noi^maltermometern: normaltermometern, 

 Tonnelots' termometer N:o 4631, var härvid nedsänkt i vatten 

 till strax under den temperatur, som skulle afläsas; Geisslers' 

 termometer var deremot under liknande förhållanden som under 

 experimenten, nämligen endast nedre delen till ett bestämdt ställe 

 nedsänkt i vatten, medan den öfriga delen var fritt utsatt för 

 rummets temperatur. Kompareringen skedde för öfrigt på van- 

 ligt sätt. Bestämningen gjordes för hvar 4*de eller 5:te grad, 

 de öfriga härleddes ur dessa genom interpolering. Den på ToN- 

 NELOTs' termometer aflästa temperaturen korrigerades medelst 



