382 HAGSTRÖ.M, OM KROPPARS LEDNINGSFÖRMÅGA FÖR VÄRME. II. 



Då släcktes lågan, skorstenen och brännaren aflägsnades, så att 

 ringen blef fri och observationerna togo sin början. Galvano- 

 metrarne observerades omvexlande hvar tionde sekund, och om- 

 gifningens temperatur aflästes emellanåt på en termometer B, 

 upphängd i ringens närhet. Nedre delen af denna termometer 

 var genom ett cylinderformigt hölje af papper, som tillät luften 

 fritt cirkulera, skyddad för strålning från den varma ringen. 

 Efter 15 till 20 min. afbrötos observationerna för bestämning 

 af galvanometrarnes nollpunkter, hvarefter observationerna stun- 

 dom fortsattes ånyo. Härigenom blef hvarje observationsserie 

 bestående af tvä till tre afdelningar med några minuters mellan- 

 rum. Observationerna i de senare afdelningarne blefvo dock på 

 grund af de små variationerna tämligen osäkra. • 



Samma galvanometrar användes som vid Ångströms metod. 

 Ena lödställets temperatur var vid alla försöken 0°. Kontakten 

 mellan järn-nysilfverelementen och ledningstrådarne till galvano- 

 metern förmedlades af klämskrufvar, nerstuckna i profrör af 

 glas, som fyldes med paraftin och under försöken höUos ner- 

 bäddade i en låda med is. Komparation med samma termometer 

 A som vid försöken enligt Ångströms metod har gifvit följande 

 formler: 



U = [9.07148]g — [5.1052]g^, 



U = [9.1 1 122]G — [5.84632]G2 + [2.83813]G2, 



erhållna hvardera genom sex observationer mellan 22° och 60°, 

 eller mellan 200 — 600 skaldelar. Skilnaden mellan observation 

 och beräkning uppgår vid g till högst V4 procent, vid G till ^/g 

 procent, utom för 1 observation, för h vilken den går till nära 

 1 procent. Dessa formler ha tabulerats för helt tals värden på 

 g och G. 



Ohservationsmate7'ialets beräkning. 



Galvanometerutslagen reduceras först till temperaturgrader 

 efter den uppgjorda reduktionstabellen, och medeltal tagas af 

 två och två på hvarandra följande temperaturer vid det från 



