394 rORSLING, OM 1-6 DIBROMNAFTALIN. 



fonsyra 2). Denna diazoterades enligt en af Erdmann angifven 

 metod ^), hvilken gaf bättre resultat än den metod, jag förut an- 

 vändt för framställande af diazonaftalinsulfonsyror, i det att inga 

 färgade biprodukter bildades. Diazonaftalinsulfonsyran öfverfördes 

 därefter pä vanligt sätt till broranaftalinsulfonsyra. 



Kaliumsalt af 2-5 hromnaftalinsulfonsiira, CjoHgBrSOgK-f 

 HoO, är tämligen svårlösligt i vatten. Det kristalliserar i breda, 

 livita nålar, hvilka öfver svafvelsyra eller vid upphettning till 

 100° C. lätt förlora sitt kristallvatten. 



Analys: I procent 





Funnet: 



Beräknadt: 



K 



11,48 



11,42 



H,0 



5,19 



5,25. 



2-5 bromnaftalinsulfonbromid^ CjQHgBrS02Br, erhölls af 

 kaliumsaltet med fosforpentabromid. Den kristalliserar ur is- 

 ättika i breda, ljusgula prisraer. Smpt 104' C. 



Analys: 1 procent 



Funnet: Beräknadt: 



Br 45,36 45,7 1. 



Dibromuaftalin, 



CjoHfjBro. 



Ofvanstående bromnaftalinsulfonbromid destillerades pä van- 

 ligt sätt med fosforpentabromid. Den erhållna dibromnaftalin 

 destillerades först med vattenånga, och omkristalliserades därefter 

 ur isättika. Efter några omkristalliseringar erhöll den konstant 



smältpunkt 56° C. 



Den kristalliserar ur isättika i korta, hårda, hvita nålar. 



Analys: 1 procent 



Funnet: Beräknadt: 



Br 56,25 55,94. 



') Ann. Chem. Pharm. 247, s. 329. 



