ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 9 1, N:0 6. 401 



vid användning af tiosinamin som metylsvafvelurinämne, är det 

 dock endast en mindre del af urinämnet, som deltager i ofvan 

 beskrifna reaktion. Större delen sönderfaller, då salpetersyrlighet 

 nedledes direkt i tiosinamin lösningen, i allylamin och amoniak. 

 Hvad nu beträffar den rationela sammansättningen af den 

 empiriska formeln CgHjjNgSo, kunna tre eller, om man betraktar 

 de under a och h nedan anförda konstitutionsforralerna såsom 

 afarter af en formel, endast två sådana tänkas, nämligen: 



I. 



a. C3H3 . N— N . C3H3 h. C3H5 . N— N . C3H5 



SC CS SC CSH och 



• NH N - 



IL- 

 S-S 



CgH.N = C C - NC3H5 



\/ 

 NH 



Har man att välja mellan dessa båda formler, måste man 

 otvifvelaktigt föredraga N:o I, ty skulle föreningen vara samman- 

 satt enligt formeln H, så förutsätter detta, att tiosinaminen bör 

 skrifvas 



yNC3H, 

 CSH 

 ^^NH, 



och man skulle således få icke mindre än tre formler för de ali- 

 fatiska svafvelurinämnena. Yore tiosinaminen sammansatt enligt 

 denna senare formel, borde den med vätesuperoxid gifva disulfiden 



H2N/^~^""^~^\NH, ' 



hvilken återigen, behandlad med salpetersyrlighet, borde gifva 

 upphof till en förening af formeln II. Så är emellertid ej för- 

 hållandet. Nedleder man salpetersyrlighet i en vattenlösning af 

 den med vätesuperoxid framstälda disulfidens sulfat eller behandlar 



