ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 189 1, N:0 6. 407 



3HSCN + H.Oo = HS(CN)3y i + 2H.0 , 



■en förening, som förut framställs genom att oxidera rodanväte 

 med salpetersyra eller klor. Den löste sig ej i alkohol, men väl 

 i kalilut, hvarur den fäldes vid tillsats af klorvätesyra. Kokades 

 lösningen, utvecklades amoniak. Försattes kalilösningen med 

 silfvernitrat, erhölls en gul, till gulbrun fällning Cy3S3Ay(?). 

 Pseudosvafvelcyanfällningen förflyktigades ej ens vid glödgning. 



III. Allylsvafvelurinäiune och yätesuperoxid. 



a. 1 neutral lösning. 



0.20 5 9 gr. tiosinamin löstes i vatten och oxiderades med 

 vätesuperoxid. Sedan lösningen uppvärmts på vattenbad en half 

 timme, tillsattes klorbarium, hvarvid en fällning af bariumsulfat 

 erhölls. Fällningen frånfiltrerades, mera vätesuperoxid tillsattes 

 och vätskan kokades ånyo på vattenbad, hvilket förfaringssätt 

 npprepades, så länge fällning uppstod vid tillsats af klorbarium. 

 Bariumsulfatfällningarne glödgades och vägdes. De innehöllo till- 

 sammans 96.17 % af det i tiosinaminen befintliga svaflet i form 

 af svafvelsyra. Af försöket framgår således, att i neutral lös- 

 ning oxideras tiosinaminets svafvel af vätesuperoxid till svafvel- 

 syra. Någon fällning af svafvel erhölls ej. 



I ett annat försök oxiderades tiosinamin med vätesuperoxid 

 i neutral lösning, den bildade svafvelsyran utfäldes med baryt- 

 hydrat, hvarmed lösningen kokades. En del af filtratet försattes 

 derpå med klorvätesyra och platinaklorid, hvarvid en gul kri- 

 stallinisk fällning erhölls, hvilken vid analys gaf 40.2 2 % platina. 



I ett annat försök oxiderades tiosinamin med tre mol. väte- 

 superoxid, lösningen kokades med barythydrat, hvarvid amoniak 

 och allylamin bortgingo, hvilka uppfångades i ett förlag. De- 

 stillatet försattes med klorvätesyra och platinaklorid. Den er- 

 hållna gula kristalliniska fällningen gal" vid analys 40.9 2 % platina, 

 utvisande att lika molekyler amoniak och allylamin utvecklats 

 vid destillationen. 



Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 48. N:o 6. 4 



