426 PALMAR, OM IRIDIUMS AMMOXIAKALISKA FÖRENIN&AK II. 



skakning. Jag fann, att 1 liter lösning innehåller 2,86 gr. salt 

 och att 1 gr. salt löses i 349,4 gr. vatten vid + 16'. 

 Specifika vigtsbestämningar: 



2,515 vid -f 17°, 8 



2,506 » + 18°, 7. 



Medeltal = 2,5io vid + 18°, 3; molekylarvolym = 184,9. 



En mättad lösning af saltet försattes med följande reagens: 



1. Salpetersyra: utfäller nitratet. 



2. Klorvätesyra (rykande): genast hvit fällning af små, 

 kvadratiska kristaller (nitratoklorid?). 



3. Platinaklorid: ljusgula, utdraget sexsidiga taflor utföllo. 



4. Guldklorid: långa, rhoraboidala, gula kristaller utföllo. 



5. Kvicksilfverklorid: fäller ej. 



6. Cyankvicksilfxier: fäller ej. 



7. Ferrocyankalium: fäller ej. 



8. Ferricyankalium: fäller ej. 



9. Ammoniumoxalat: ringa, mikrokristallinisk, hvit fäll- 

 ning. 



10. N atriiimpyro fosfat : fäller ej. 



11. Bariumliyposulfat: nästan genast riklig fällning af 

 korta kristallnålar, som ofta bildade X-formiga aggregat. 



12. Klor färgar lösningen violett. 



Det är redan (sid. 425) nämdt att pentaminnitrat bildas 

 vid kokning af en lösning af aquopentaminnitrat. Omvändt eger 

 det egendomliga förhållandet rum, såsom JÖRGENSEN påpekar 

 vid rhodiumföreningarna^), att pentaminnitrat vid lösningens kok- 

 ning till större delen öfvergår i aquopentaminnitrat. O, o 5 gr. 

 kokades med 10 kbcm. vatten 1 timme, hvarpå lösningen af- 

 dunstades till half va volymen, utan att något salt utföll vid af- 

 svalning. 17,5 kbcm. vatten åtgå dock att lösa 5 cgr. penta- 

 minnitrat. Lösningen gaf nu riklig fällning med ferricyankalium 

 och natriumpyrofosfat, men ganska obetydlig med bariumhypo- 

 sulfat, hvadan alltså det mesta öfverförts i aquopentamin- 

 nitrat. 



') Journ. f. prakt. Ch. Neue Folge 34, 407. 



