497 



Öfversigt af Kongl. Vetenslcaps-Akademiens Förhandlingar 1891. N:o 7. 



Stockholm. 



Om tvänne isomera dioximidobernstensyror. 



Af H. G. SÖDERBAUM. 



[Meddeladt den 9 September 1891 genom P. T. Cleve.] 



Enligt den af Hantzsch och Werner i) uppstälda teorien 

 ötVer atomernas geometriska anordning i kväfvehaltiga molekyler 

 äfvensom på grund af de experimentella undersökningar, livilka 

 dels ligga till grund för denna teori, dels hafva blifvit föranledda 

 af densamma, var det a priori icke osannolikt, att fall af isomeri, 

 analoga med dem, hvilka af V. Meyer och K. Auwers m. fl. 

 blifvit påvisade för aromatiska dioxiraer och särskildt benzildi- 

 oxiraerna, äfven skulle kunna anträffas inom den alifatiska se- 

 rien, och att döma af den hittills vid studiet af isomera oximer 

 vunna erfarenheten syntes särskildt en närmare undersökning 

 af dioximidohernstensyran vara egnad att i detta afseende lemna 

 gyn sam ma resultat. 



En förening af dioximidobernstensyrans sammansättning, den 

 s. k. diisonitrosobernstensyran (= dioxivinsyrans dioxim) 



HOOC\ /COOH 



>C— c< 

 HO . W ^N . OH 



har redan för flera år sedan blifvit framstäld på V. Meyers 

 laboratorium af Ad. Müller.-) Af denna syra äro, såväl som 

 af de analogt sammansatta benzildioximerna, trenne stereoisoraera 

 »konfigurationer» möjliga, hvilka enligt det af Hantzsch^) ny- 



1) Ber. d. deutsch, ehem. Ges. XXIII, 11, 1243. 



2) Ber. d. deutsch, ehem. Ges. XVI, 2985. 



3) Ber. d. deutsch, ehem. Ges. XXIV, 29. 



