ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAU. FÖRHANDLIlS^GAK, 189], N:0 7. 503 



Stödet för den sistnämda oximens uppfattning såsom ett ßß- 

 derivat. A andra sidan saponifieras a-fenyloxiraidoättiksyra så- 

 väl af alkalier som af alkalikarbonat till oförändrad «-oxim, 

 under det att motsvarande /i-derivat med natron regenerar ß- 

 oximen, men däremot vid inverkan af alkalikarbonat sönderfaller 

 i kolsyra, benzonitril och ättiksyra. I motsats härtill ge nu 

 båda acetylföreningarne af dioxivinsyrans oximer såväl med al- 

 kalier som med alkalikarbonat en och samma syra af den em- 

 piriska sammansättningen C3H2N2O3 + V2H2O, hvilken således 

 innehåller 1 molekyl kolsyra och '/o molekyl vatten mindre än 

 dioxivinsyredioximerna sjelfva. Den halfva vattenmolekylen ut- 

 göres bevisligen af kristallvatten, hvilket bland annat ådagalägges 

 däraf, att den icke vidare förekommer i silfversalterna; följakt- 

 ligen måste denna syra uppfattas såsom en under samtidig kol- 

 syreafspaltning intramolekylärt bildad anhydrid. Ett närmare 

 studium af denna förening har gifvit vid handen, att den i sjelfva 

 verket är identisk med den af Wolff genom inverkan af natron- 

 lut på furazankarbonsyra först framstälda, *) sedermera af Wolff 

 och Gans för kort tid sedan utförligare beskrifna^) »cyannitroso- 

 ättiksyran», sammansatt enligt formeln 



C— C~COOH 



III II 

 N N— OH. 



Det vigti gaste stödet för syrans uppfattning i enlighet med 

 denna konstitutionsformel lemnar dess förhållande till kokande 

 kalilut, hvaraf den under ammoniakutveckling öfverföres till iso- 

 nitrosomalonsyra: 



HOOC-C-COOH 



N . OH. 



Cyanisonitrosoättiksyran uppstår för öfrigt utom på nyss nämda 

 sätt äfven såsom en konstant biprodukt vid framställningen af 

 den primära oximen. 



') Ann. Chem. 260, 79. 



2) Ber. d. deutsch, ehem. Ges. XXIV, 1169. 



