508 SÖDERBAUM, OM TVÄNNE ISOMERA DIOXIMIDOBERNSTENSYROR. 



Ber. för C^H^NjOg + 4H2O. Funnet. 

 4H2O 29,03 28,64. 



Den i vakuum öfver svafvelsyra till konstant vigt torkade sub- 

 stansen är vatten fri. Analysen bekräftade den af Müller an- 

 gifna formeln. 



Funnet. 



n. 





Ber. 



för C4H4N2O6. 



I 



r 



C 





27,28 



27, 



66 



H 





2,27 



2, 



44 



N 





15,90 



- 



- 



15,42. 



Den ur vatten kristalliserade oximen smälter mellan 70 — 75°, 

 den ur eter-kloroform erhållna vid omkring 90° under liflig gas- 

 utveckling, den vattenfria substansen däremot först vid 145 — 

 150° under samtidigt inträdande förkolning. Müller anger för 

 sin diisonitrosobernstensyra smältpunkten till 128 — 130°. Denna 

 uppgift har med all sannolikhet afseende på ett ännu icke full- 

 ständigt vattenfritt präparat, enär, såsom jag funnit, smältpunkten 

 så småningom stiger, i den mån vattnet aflägsnas. För öfrigt 

 är redan en obetydlig förorening tillräcklig att framkalla en 

 ganska stor sänkning af smältpunkten, likasom äfven å andra 

 sidan den hastighet, hvarmed upphettningen sker, i någon mån 

 influerar på de funna värdena. Och då nu /^/j-dioximen i alla 

 andra afseenden visar fullkomligt samma egenskaper, som MÜLLER 

 angifvit för den af honom frarastälda diisonitrosobernstensyran, 

 så torde de båda substansernas identitet vara stäld utom allt 

 tvifvel, så mycket mera som ett af hydroxylamin?ii^rai! och 

 natriumdioxitartrat med noggrannt iakttagande af MÜLLERS före- 

 skrifter framstäldt präparat, sedan kristallvattnet fullständigt 

 blifvit aflägsnadt, äfvenledes visade sig ega smältpunkten 145°. 

 Föreningen är en stark, tvåbasisk syra. Dess vattenlösning 

 utmärkes af starkt sur smak, färgar lackmus röd och löser 

 karbonat under liflig kolsyreutveckling. Den kristalliserade oximen 

 är lättlöslig såväl i syror som alkalier. Salterna äro till större 

 delen lösliga i vatten. Svårlösliga äro silfver-, bly- och kalcium- 

 sal terna. 



