ÖFVEE.SIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1891, N:0 7. 509 



Silfversahet, C4H2N206Ag2, har redan blifvit framstäldt och 

 analyseradt af Müller. Det fälles vid tillsats af silfvernitrat 

 till en utspädd lösning af syran och bildar långa, fina, rent 

 hvita kristallnålar. Det är vattenfritt och tämligen beständigt 

 gent emot ljusets inverkan. Vid försigtig upphettning sönder- 

 delas det mellan 140 — 150° under mörkfärgning och häftig för- 

 pufFning. 



För att karaktärisera syran undersöktes dessutom äfven det 

 särdeles väl kristalliserande kalciumsaltet, C4H2N20gCa+ 4H2O. 

 Det anskjuter ur en ej allt för koncentrerad vattenlösning af 

 syran efter tillsats af kalciumacetat och bildar färglösa, makro- 

 skopiska, sexsidiga taflor, som vid 95 — 100° förlora 2 mol. 

 vatten och vid högre temperatur så småningom sönderdelas. 



Ber. för Funnet. 



C^HjNjOeCa + éHjO. I. II. 



Ca 18,9 8 13,9.5 14,04 



2H2O 12,59 12,15 — . 



1 en vattenlösning af syran åstadkommer vidare: Barium- 

 acetat ingen, men hariumliydrat Å öfverskott en hvit, voluminös, 

 i ättiksyra lättlöslig fällning; ferrosulfat ingen fällning, men 

 vid påföljande tillsats af en droppe natronlut en intensivt vio- 

 lettröd färgning; ferriklorid en mörkröd färgning och koppar- 

 acetat en i första ögonblicket smutsigt grön fällning, som snart 

 antar brun färg. 



Den fullkomligt rena syran låter omkristallisera sig ur 

 kokande vatten utan att därvid undergå någon förändring. Lika 

 litet sönderdelas den af kokande, utspädda, alkalier, utan kan 

 efter lösningens neutralisering i oförändradt tillstånd extraheras 

 med eter. 



Däremot är den vida obeständigare gent emot syror och blir 

 isynnerhet af koncentrerad saltsyra redan i köld glatt omvandlad 

 i den isomera aa-dioximen. 



Förhållande till ättiksyreanhydrid. Diacetylförening. Den 

 vattenfria syran är tämligen svårlöslig i ättiksyreanhydrid. Med 

 anledning däraf anstäldes ett försök att låta de båda kropparne 



