Öf VERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1891, N:0 8. 569 



lösa, platta nålar; svårlöslig i vatten. Det är en starkare syra 

 än den ursprungliga föreningen, löses lätt i ammoniak och al- 

 kalier och fälles af syror. Den reducerar ej ammonikalisk silfver- 

 lösning ens vid kokning. Föreningen smälter under stark gas- 

 utveckling vid 187—188 ' C. till en gul olja. 



Hvad nu syrans konstitution beträffar, ligger det närmast 

 till hands att antaga, att i den ursprungliga syran imidgruppen 

 utbytts mot syre: 



NC— C = NH 



C6H,-N-N = C<^^^^ ^^^ ^ ^^ 



CgHa— N— N = C< 



NC— C = O 



CH3 



^CHo . CO2H 1 JJ ]^^ 



Märkligt är det emellertid, att gruppen NC — CO — ej spaltas 

 vid kokningen med kali eller saltsyra. 



Liksom den andra syran ger äfven denna ett iso7iitroso- 

 derivat, 



/CHo 

 ^6^5 ^^ - '^XqNOH) . CO2H , 

 NC— c = o 



hvilket erhölls på följande sätt. Föreningen, C]2HjjN303, löstes 

 i en blandning af 5 delar vatten och en del vanlig saltsyra, 

 och till den kokheta lösningen sattes en beräknad mängd kalium- 

 nitrit (1 mol.) under omröring. Nästan genast började ur den 

 fullkomligt färglösa lösningen små prismer afskilja sig. För- 

 eningen omkristalliserades upprepade gånger dels ur utspädd 

 alkohol (1 del alkohol och 3 delar vatten) dels ur isättika. 



Analys: 



0,1238 gr. aftog ej i vigt vid 110° C. och gaf vid för- 

 bränning med kopparoxid 21,3 ccni. N-gas, mätt öfver kalilut vid 

 762 mm. bar. tr. och 15,6 ° C. 



