571 



Öfvei'sigt af Kongl. Vetenskaps- Akademiens Förhandlingar 1891. N:o 8. 

 Stockholm. 



Meddelanden från Upsala kemiska laboratorium. 



199. Om 1-6-4-Diklornaftalmsulfonsyra. 

 Af P. T. Cleve. 



Om man lindrigt uppvärmer den vid 48° smältande 1-6-di- 

 klornaftalinen med en blandning af koncentrerad och rykande 

 svafvelsyra, löses den lätt, och syran stelnar efter en stund till 

 en grötformig massa af ifrågavarande sulfonsyra. Reaktionspro- 

 dukten löses lätt i hett vatten, men utkristalliserar vid afsval- 

 ning i form af fina, hvita kristallnålar, såvida vätskan innehöll 

 ett större öfverskott af svafvelsyra. Sulfonsyran är nämligen 

 föga löslig i utspädd svafvelsyra, ehuru lättlöslig i vatten. Om 

 men icke användt ett för stort öfverskott af svafvelsyra vid be- 

 redningen af sulfonsyran, erhåller man nästan uteslutande 1-6-4- 

 diklormonosulfonsyra, men vid närvaro af mycket rykande svafvel- 

 syra och längre upphettning bildas ännu en syra, som ger lättlösliga 

 salter och troligen är en disulfonsyra. 



För rening af sulfonsyran neutraliserar man lösningen med 

 kalk, filtrerar från gips och afdunstar lösningen till kristallisering, 

 då kalciumsaltet erhålles i tunna, glimmerlika fjäll. 



Salter af 1-64-diklornaftaliusulfonsyra. 



Kaliumsaltet — CjoH^CUSOgK 4- H^O — bildar silfverglän- 

 sande,- i kokande vatten tämligen lättlösliga, i kallt vatten svår- 

 lösliga, platta prismer. 



0,2609 gr. mellan papper pressadt salt förlorade vid upp- 

 hettning till 140° 0,0138 gr. HoO och gaf 0,06 7 5 gr. KjSO^. 



