586 CLEVE, OM 1-2-AMIDONAFTALINSULFONSYRA OCH DESS DERIVAT. 



stäldes. Det var ännu färgadt, hvarför försöktes att med blod- 

 lutkol aftarga saltets lösning. Derefter erhölls vid afdunstning 

 ett föga färgadt blysalt. Sönderdelas blysaltet med utspädd 

 svafvelsyra, erhåller man vid afsvalning af den hett filtrerade 

 vätskan oxisulfonsyran i form af mikroskopiska, nästan färglösa 

 taflor, som äro tämligen lättlösliga i kokande vatten, men någor- 

 lunda svårlösliga i kallt vatten. I utspädd svafvelsyra är syran 

 mycket svårlöslig. (Jr en kokande het och mättad lösning af- 

 sätter sig syran i tunna, små rhombiska taflor. Syran är ganska 

 beständig; dess lösningar afgifva vid afdunstning blott spår af 

 naftol, och salterna sönderdelas ej vid kokning i sulfat och naftol. 

 Vid upphettning hade den ännu icke vid 250" smält. 



0,144 8 gr. mellan papper pressad syra förändrades ej vid upp- 

 hettning till 100° och gaf 0, 1535 gr. BaSO, . 



Funnet: Beräknadt: 



S 14,56 14,28. 



Syrans lösning färgas af järnklorid i första ögonblicket 

 indigoblå, men färgen öfvergår småningom till smutsigt röd. Med 

 diazonaftionsyra och natron ger syran ett intensivt, fuksinrödt 

 azofärgämne, som genom tillsats af syror öfvergår i korallrödt. 

 Med 1-6-naftalindiazosulfonsyra bildas ett praktfullt, rödt färg- 

 ämne, som af syror förändras till oklart brunt. Paradiazobenzol- 

 sulfonsyra ger ett korallrödt färgämne, och 1-2-diazonaftalinsul- 

 fonsyra ett orangegult färgämne, som af syror blir brungult. 



Natriumaaltet är tämligen lättlösligt och bildar glimmerlika 

 fjäll. 



Blysaltet — (CjgHß . 011 . S03)2Pb + HoO — erhålles, om sy- 

 ran mättas med blykarbonat, samt afsätter sig under lösningens 

 afdunstning i lindrig värme i form af fettglänsande skorpor pä 

 vätskans yta. Saltet är ganska svårlösligt både i varmt och 

 kallt vatten. 



0,8088 gr. förlorade vid 150° 0,0229 gr. och gaf 0,36i gr. 

 PbSO, . 



Funnet: Beräknadt: 



Pb 30,5 30,8 5 



1].,0 2,83 2,68. 



