590 SÖDERBAUM, OM W-ISONITROSO-ACETOFENONS KONFIGURATION, 



samtidigt, att just denna oxim i flera afseenden företer vissa 

 anmärkningsvärda afvikelser från öfriga hittills kända oximer, 

 afvikelser, som tillika häntyda på den stereoisomera a-oximens 

 om ock efemära existens. 



Dessutom torde det icke lida något tvifvel, att a-konfigura- 

 tionen faktiskt föreligger i benzoylformoxim.ens tills dato enda 

 bekanta acetylderivat. 



Inverkan af ättiksyreanhydrid på benzoylformoxim. 



Såsom redan Claisen och Manasse') angifvit, sönderfaller 

 w-isonitrosoacetofenon glatt i benzoylcyanid och -vatten, ifall man 

 under några timmar uppvärmer densamma på vattenbad tillsam- 

 mans med ättiksyreanhydrid. Denna ättiksyreanhydridens vatten- 

 beröfvande verkan gör sig emellertid äfven gällande vid vanlig 

 temperatur och det så energiskt, att det, trots flerfaldiga under 

 olika betingelser anstälda försök, öfverhufvudtaget aldrig lyckades 

 att genom inverkan af ättiksyreanhydrid på isonitrosoacetofenon 

 framställa ett acetylderivat af denna senare. 



Om oxiraen löses i ett öfverskott af kall ättiksyreanhydrid, 

 och lösningen afdunstas i vakuum öfver kali, så erhålles en färg- 

 lös återstod, hvilken efter någon tid frivilligt, eller ännu hastigare 

 vid rifning med en glasstaf, stelnar till vackra, tafvelformiga 

 kristaller. Dessas smältpunkt (34°) och öfriga egenskaper ådaga- 

 lägga otvetydigt, att henzoylcyanid föreligger. 



Äfven om oximens lösning i ättiksyreanhydrid utan före- 

 gående afdunstning omedelbart skakas med kallt vatten, afskiljes 

 den nyssnämda, snart stelnande cyaniden af smältpunkten 34°. 

 Vattenlösningen innehåller jämte ättiksyra blott spår af en aro- 

 matisk substans; reaktionen förlöper alltså synnerligen glatt. 



Om slutligen den sorgfälligt renade oximen — under nog- 

 grannt iakttagande af de af Hantzsch för framställningen af 



1) Ber. d. deutsch, ehem. Ges. XX, 2194. 



