ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1891, N:0 8. 593 





Béräknadt 





Funnet: 







för C.oH^NO^: 



I. 



II. 



III. 



C 



57,43 



57,15 



— 



— 



H 



5,26 



5,30 



— 



— 



N 



6,70 



— 



7,14 



6,7 5 



Vid uppvärmning med utspädd saltsyra saponifieras före- 

 ningen synnerligen lätt till oförändrad isonitrosoacetofenon af 

 smältpunkten 127°. Den måste följaktligen i sjelfva verket upp- 

 fattas såsom ett äkta acetylderivat af isonitrosoacetofenon, hvadan 

 dess konstitution rätteligen torde böra uttryckas genom hydrat- 

 fornieln 



CgH, . C(0H)2 . CH : NO . COCH3 . 



Den likaledes tänkbara formeln 



/OH 

 C,H, . CH(OH) . CX^,Q ^^^^^ 



(mandelhydroxamsyra) är osannolik af det skäl, att en så sam- 

 mansatt förening vid uppvärmning med syror icke borde öfvergå 

 till den ursprungliga oximen utan fastmera till mandelsyra. 



Äfven genom upplösning i koncentrerad svafvelsyra och därpå 

 följande utspädning med isvatten öfverföres acetylföreningen i 

 den ursprungliga benzoylformoxiraen. Vid uppvärmning med kon- 

 centrerad saltsyra inträder däremot en djupare sönderdelning. 

 Bland sönderdelningsprodukterna påvisades isynnerhet benzoesyra 

 i större myckenhet. Om den ursprungliga inverkningsprodukten 

 af acetylklorid på oximen försigtigt införes i vatten utan att 

 först genom prässning befrias från öfverskott af acetylklorid, så 

 uppstår en klar lösning, ur hvilken så småningom gulröda, af- 

 långa taflor eller prisraer anskjuta. Trots sitt afvikande utse- 

 ende karaktäriseras dessa genom sin smältpunkt, 127°, och alla 

 öfriga egenskaper såsom varande identiska med den kända iso- 

 nitrosoketonen. 



Öfverhufvud taget har det aldrig lyckats att genom saponi- 

 fiering af acetylföreningen erhålla en annan oxim än den redan 

 bekanta. Det äfvenledes därhän syftande försöket att saponißera 



Öfoers. af K. Vei.-Åkad. Förh. 1891. Arg. 48. N:o 8. 4 



