594 söuerbaum, om wisonitroso-acetofenons KONFIGÜRATIOX. 



acetylf öreningen i alkalisk lösning ledde, såsom af det efterföl- 

 jande framgår, till alldeles oväntade resultat. 



Af utspädd natronlut löses acetylföreningen med ljusgul färg 

 redan vid vanlig temperatur. Äfven om lösningen omedelbart 

 därpå surgöres, uppstår blott en obetydlig fällning, hvilken del& 

 består af smetiga biprodukter, dels, och detta i öfvervägande 

 mängd, af en gul, ketonartad kropp, hvars närmare beskrifning 

 meddelas i det följande. Den filtrerade lösningen extraheras med 

 eter, som vid afdunstning på vattenbad kvarlemnar en gulhvit 

 kristallmassa. Denna renas genom omkristallisering ur benzol. 

 Man erhåller så en, märkligt nog, kväfvefrl förening, hvilken 

 kristalliserar i hvita blad, smälter vid 118% är lättlöslig i vatten, 

 alkohol och eter, utmärkes af sura egenskaper och vid torr destilla- 

 tion lemnar benzaldehyd såsom hufvudprodukt, korteligen, i hvarje- 

 afseende visar sig vara identisk med ynandelsyran^ något som 

 ock bekräftades genom en förbränning: 



Beräknadt Funnet: 



för C6H,CH(0H).C00H: 



C 63,16 63,56 % 



H 5,26 5,36 » 



Antagligen har acetylderivatet i första hand saponifierat& 

 till benzoylformoxim, som under upptagande af vatten sönder- 

 delats i hydroxylamin och benzoylformaldehyd: 



CßH^ . CO . CU : NOH + H.,0 = CgH, . CO . CHO + NH. . OH , 



hvarpå slutligen denna senare i bildningsögonblicket redan vid 

 vanlig temperatur upptagit ytterligare en molekyl vatten och 

 öfvergått till mandelsyra: 



CßH, . CO . CHO + H,0 = CßH, . Ce(OH) . COOH . 



Denna förklaring vinner bekräftelse af den omständigheten, att 

 enligt H. MÜLLERS och v. Pechmanns uppgift^) den färdig- 

 bildade benzoylformaldehyden genom kokning med alkalier lika- 

 ledes kan öfverföras till mandelsyra. Särdeles anmärkningsvärd 



1) Ber. d. deutsch, ehem. Ges. XX, 2901; XXII, 2556. 



