ÖFVEUSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1891, N:0 10. 713 

 o P 1 o 



Om vi äter sätta s =:^—-^ — , sa finna vi 



n = '^^ . ij hr7i\ h=P=l n . hrTt 



I \ 2 sm h7'Ti . 2 cos hm • sin — 



"■'"'^ G- = A A — M= R -T— ^' 



'i^/ * = ! sin A:7r ''-^ cos An; -sin — 



\ p I v 



och emedan 



cos mm = ( — 1)™ , 



om m är ett helt tal, så erhålles af eqv. (136) 



v 

 Men nu är 



2 ('•-!) SA (,._i)(p2— 1) 



(138) n (-iy'('-i) = (-i) "=i =(-1) « 



A= 1 



och alltså erhålles af eqv. (137) 



h = ^-^ ■ hrTi 



IX (r -i)(p2-y) 2 Sin — 



(139) h =(-1) ' n -^, 



\FI A = i Sin — 



hvilken formel gäller för alla hela tal r. 

 Om vi sätta eqv. (135) under formen 



h = P^ . hrTt h = ^^ hrn 



, \ -i sin — 2 cos — 



\F! «-1 sin— ''-1 cos — 



p P 



samt på denna likhet använda eqv. (139), så finna vi 



h=P^:l hrTt 



(?•— I)(p2 — -i) 2 COS 



<"^) (i)Hi)(-ir^ n -f„ 



COS- 



p 



Antaga vi nu, att r ej är delbart med p, så är symljolen 



— I ej lika med noll, och da erhålles af denna likhet 

 Pl • 



