ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 7, N:0 2. 45 



Diklor na ftylamin, CjoH^CUNH.^, , erhölls genom kokning nf 

 föregående förening med koncentrerad kalilut, med ungefär 40 — 

 50 procent KOH. Diklornaftylamin åtskiljer sig som en olja, 

 hvilken vid afsvalning stelnar till en fast massa. Kokas denna 

 med alkohol, löses den lätt, och vid lösningens afsvalning ut- 

 kristalliserar dikloracetnaftalid, så vida dekorapositionen icke 

 skett fullständigt. Afdunstas alkoholen, erhåller man diklor- 

 iiaftylaminen som en fast kristallinisk massa eller vid långsam 

 kristallisering i form af vårtlika kristallgyttringar. Den har 

 liksom or-naftylamin fsekal lukt och antager i fuktig luft en 

 smutsigt röd färg. Den är mycket lättlöslig i alkohol och har 

 knappast basiska egenskaper. Med vattenångor kan den för- 

 flyktigas. Dess smtp. är 82°. 



Analys: 



0,3 156 gr. gaf 17,8 kc. qväfgas, mätt öfver vatten vid 15" 

 under bar.tr. 756 in.m. 



0,15 33 gr. gaf 0,2 06 2 gr. AgCl 



1 procent. Funnet. Beräknadt. 



Cl 33,2 7 33,4 3 



N 6,67 6,61 



Oxidation af diklorna ftylamin. Upphettar man diklornaf- 

 tylamin med salpetersyra, utvecklas ångor, som lukta af klor- 

 pikrin och vid förtätning afsätta gula kristallnålar af en kinon. 

 En klorbestämning på den erhållna produkten visade en mot 

 dilvlornaftokinon svarande klorhalt, men vid kristallisationsförsök 

 visade sig, att olika fraktioner hade en i hög grad varierande 

 smältpunkt. Kinonen bildas blott till ringa mängd, och rent 

 material kunde ej erhållas. Då den sura lösningen i retorten 

 ^fdunstades i vattenbad erhölls en återstod, som renades med 

 blodlutkol och gaf vackra kristaller af ftalsyra med smältpunkten 

 202° (bestämd med pulverformig substans). Deraf framstäld 

 anhydrid smälte vid 129°. Ftalsyra uppgifves smälta vid 203' 

 och anhydriden vid 128°. 



0,4192 gr. vid 100° torkad ftalsyra gaf vid förbränning 

 ^->,1415 gr. H.^O och 0,8 90 9 gr. CO.^ 



