ÖF VERSIGT AF K. VETENSK.-AKAl). FÖRHANDLINGAR 1887, N:0 2. 7l 



ningar; det bar nemligen visat sig, att substituenter i denna 

 inbördes ställning gerna reagera på hvarandra till bildande af 

 en slnten 5-ledad ring. Genom ett annat reduktionsförsök, som 

 längre fram kommer att omtalas, har detta antagande vunnit 

 fullständig bekräftelse. 



Syran löstes i alkalier och alkalikarbonat med blåviolett 

 färg, men lösningarna synas ej lemna några kristalliserande salt, 

 utan intorka till en slags lack, hvilka hafva samma bronsglans, 

 som syran sjelf. ^) Då den torkade syran kokades med tenn 

 och klorvätesyra undergick den ipgen märkbar förändring. I 

 koncentrerad svafvelsyra löstes den något med indigoblå färg, 

 men vid tillsats af vatten utföll den åter, och lösningen affärgades. 



Äfven andra reduktionsmedel gåfvo med dinitro-a-naftoesyran 

 liknande produkter; så lät jag något mer än den beräknade 

 mängden tennklorur löst i kaliumhydrat inverka på en alkalisk 

 lösning af dinitrosyran. Redan vid vanlig temperatur blef lös- 

 ningen blågrön, och denna färg blef vid upphettning mera in- 

 tensiv. Lösningen upphettades ett par timmar på vattenbad, 

 hvarefter koldioxid inleddes för att utfälla tennoxid, men, som 

 vätskan härigenom blef nästan slemmig, tillsattes ättiksyra, hvar- 

 efter en nästan svart fällning långsamt afsatte sig; denna kole- 

 rades och tvättades så godt sig göra lät, samt löstes sedan i 

 svag amoniak, filtrerades och fälldes ånyo med ättiksyra. Fäll- 

 ningen pressades mellan linne och torkades vid 110°, samt refs 

 sedan till ett fint pulver, som upprepade gånger kokades med 

 stark klorvätesyra för att aflägsna tennet, och slutligen löstes 

 återstoden åter i ammoniak, och underkastades än en gång 

 samma behandling. Trots dessa reningsförsök gaf produkten 

 dock alltjemt aska vid förbränningen. Föreningen var i torkadt 

 tillstånd ett svartblått pulver, som var osmältbart samt olösligt 

 i alkohol och isättika, och liknade for öfrigt alldeles den med 

 vätesvafla erhållna reduktionsprodukten, blott att dess färg var 

 mera matt. Då jag ej hade något medel att rena substansen, 

 måste jag öfvergifva den vidare undersökningen deraf och åtnöja 



') Ofriga metallsalt af syran bildade amorfa blåsvarta fällningar. 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 44. N:o 2. 3 



