76 EKSTKAND, OM NAFTOÉSYROR, II. 



helt ringa, och detta svarta pulver torde hafva varit identiskt 

 med det nyss beskrifna. 



Såsom af ofvanstående redogörelse framgår, är förloppet vid 

 dinitrosyrans reduktion i isättikelösning både inveckladt och om- 

 vexlande, sannolikt beroende på temperaturen och klorvätesyrans 

 styrka, och det ringa utbytet jemte de bildade föreningarnes 

 okristalliniska eller hartslika beskaffenhet försvårar i hög grad 

 undersökningen. 



I den salpetersura moderluten från dinitro-a-naftoésyran af 

 smtp. 265° funnos åtskilliga föreningar qvar, och det har lyckats 

 mig att bland dessa särskilja två nya dinitronaftoesyror. Moder- 

 luten späddes med mycket vatten, och den erhållna fällningen 

 tvättades med vatten och digererades sedan med sodalösning. 

 Dervid blef en indifferent kropp olöst, som kristalliserade ur is- 

 ättika i långa gula nålar och efter upprepade omkristalliseringar 

 smälte vid 212° och alltså ,var den s. k. a-dinitronaftalin. Na- 

 triumsaltens lösning afdunstades till börjande kristallisation. Vid 

 afsvalning fylldes vätskan med små gula kristallfjäll, och moder- 

 luten från dessa gaf vid ytterligare afdunstning ännu något af 

 samma kristaller; men vid fortsatt inkokning på vattenbad, blef 

 moderluten allt mörkare, och, då den slutligen fälldes med klor- 

 vätesyra, erhölls under liflig gasutveckling ett harts, som ej 

 syntes innehålla några kristalliniska ämnen. De kristalliserade 

 natriumsalten åter befriades, såvidt möjligt var, från moderlut 

 samt löstes i vatten, och ur lösningen utfälldes de fria syrorna 

 med klorvätesyra. Att den erhållna fällningen bestod af flere 

 syror, visade sig, då klorvätegas inleddes i dess alkoholiska lös- 

 ning; ty derur afsatte sig sedan dels långa fina nålar dels hårda 

 rombiska kristaller. Vid blandningens digerering med ammoniak 

 blefvo nålarne olösta, under det att de hårda kristallerna löste 

 sig. Här voro alltså två syror, af hvilka den ena genom klor- 

 väte och alkohol öfverfördes i sin etyleter, den andra deremot 

 blef oförändrad. Den till etyleter öfverförda syran smälte vid 

 215°, den andra vid 218°. 



