ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1887, N:0 3. 85 



som åtskilliga förliållanden tycktes antyda, att ett s. k. azofärg- 

 äinne här förelåge. 



1) 0,1608 gr. gåfvo vid 16,4° C. och 771 MM. 8,2 CC. = 



0,009 7 gr. N. 



2) 0,1862 gr. gåfvo 0,4699 CO2 = 0,1282 C Och 0,0741 H2O 

 = 0,0082 H. 



3) 0,1812 gr. gåfvo vid 13,6 C. och 773,3 MM. 8,8 CC. = 

 0,0107 gr. N. 



4) 0,1999 gr. gåfvo 0,5034 COo = 0,1373 c och 0,0741 H2O 



= 0,0082 H. 



Funnet. Ber. f. C^^HogNgOjQ. 



1. 2. 3. 4. 



c — 68,8 5 — 68,6 8 69,5 6 



H — 4,35 — 4,10 3,82 



N 6,02 — 5,91 — 5,53. 



Med bibehållande af naftoesyrans kolhalt eller en mdtipel 

 deraf såsom grund för formelns beräkning torde man ur analy- 

 serna ej kunna härleda någon annan sammansättning än den 

 ofvanstående C^^HogNgOn,, men huru denna formel skall tolkas, 

 är deremot ej så lätt att säga. Man skulle kunna föreställa sig, 

 att amidosyran delvis undgått salpetersyrlighetens inverkan och 

 att den bildade diazosyran samtidigt inverkat på oförändrad 

 amidosyra och på genom upphettningen bildad oxisyra, hvarige- 

 nom ett slags azofärgämne uppstått, ehuru afvikande från van- 

 liga sådana deri, att den dubbla bindningen mellan diazogruppens 

 qväfveatomer här måste hafva blifvit upplöst. I enlighet med 

 detta föreställningssätt skulle formeln alltså skrifvas: 



CO.H . CjoHe — N — CioH^OH . COoH 

 CO2HNH2C10H5 — N — CioH,OH . CO2H 

 eller 



CO2H . CioHß — N — Ci„H,OH . COoH 

 CO2H . CioHgNH — N — CioHjOH . CO2H . 



Om så verkligen är fallet, tyckes det som om ett öfverskott 

 på kaliumnitrit borde förekomma närvaron af oförändrad amido- 

 syra, men, fastän jag vid några försök användt ett mycket stort 



C^^HjgNgOjo = _ ■ I 



