ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. rÖRHANDLINGAR 1887, N:0 2. 95 



befanns den i ammoniak lösliga föreningen vara ft-naftoesyra, 

 och denna utgjorde således den vida öfvervägande produkten, då 

 «-naftoylklorid fick inverka på «-naftamidoxim och reaktions- 

 massan behandlades med alkohol. Att döma af den erhållna 

 «-naftoesyrans mängd, såg det ut som om både naftoylklorid 

 och naftamidoxim skattat till dess bildning. Detta är en ytter- 

 ligare bekräftelse på ett af Tiemann redan påpekadt förhållande, 

 att amidoximer vid flerehanda reaktioner gifva upphof till mot- 

 svarande syror eller dessas amider under det att hydroxylamin 

 återbildas. 



/:?-Naftami doxim . 



Denna framställdes medelst klorvätesyrad hydroxylamin, 

 natriurakarbonat och /i-naftonitril på samma sätt som «-före- 

 ningen. Den med utspädd klorvätesyra erhållna lösningen fälldes 

 med ammoniak, och fällningen löstes i kokande vatten; den 

 derur erhållna kristallmassan luktade ännu något af naftonitril, 

 hvarför den ånyo löstes i klorvätesyra, denna gång i köld, och 

 fälldes med ammoniak samt löstes i kokande vatten. Den i 

 breda nålar kristalliserande föreningen var dock ännu ej fullt 

 ren, enär den ej löstes klart i klorvätesyra; kokande vatten är 

 således ej något lämpligt reningsmedel för denna araidoxim, all- 

 denstund det föranleder en ganska märkbar sönderdelning af 

 föreningen. Den löstes derför i varm alkohol och afsatte sig 

 vid dess afsvalning i långa glänsande fjäll, hvilka smälte vid 

 150°; moderluten uppvärmdes och utspäddes med så mycket 

 vatten, att den blef något grumlig, hvarefter lösningen småningom 

 fylldes med små kristaller af samma förening. 



0,2039 gr. gåfvO 0,529 1 C02 = 0,1443 C OCh 0,1110 HoO 

 --^ 0,0123 II. 



Funnet. Ber. f. C,nH-C"' ^u • 



C 70,7 7 70,9 7 



H 6,0 3 5,3 7. 



