115 



Ofversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1887. N:o 3. 



Stockholm. 



Bidrao' till theorien för våsTörelsen i ett crasartadt 



medium. 



(Forts, från Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. 1886, N:o 10.) 



Af A. V. Bäcklund. 



[Meddeladt den 9 Mars 1887 genom D. G. Lindhagen.] 



Något närmare skall här fullföljas den i slutet af den förra 

 uppsatsen anmärkta öfverensstämmelsen mellan elektriska kroppar 

 och sådana som ^ och L, särskildt framhållas analogierna till 

 de elektriska induktionsfenomenen. 



33. När JS", träffas af en våg från ^.,, så måste, eftersom 

 hvar våg derifrån är sammansatt af en förtunnad och en (nära 

 på) lika mycket förtätad del, partiklarna i 2fs ytlager råka i 

 volumoscillationer, hvarvid utvidgning och sammandragning för- 

 siggå lika (n:o 29), och dessa partiklar gifva dermed upphof till 

 liknande vågor inom ^j . Den del af en sådan våg, som kommer 

 af utvidgningen af en partikel i ytlagret, är sammansatt af en 

 förtätad och en lika mycket förtunnad del, med den förtätade 

 delen gående först; den del af samma våg, som kommer af par- 

 tikelns sammandragning, är analogt sammansatt, med den för- 

 tunnade delen kommande först. Enveloppen för de vågor af 

 detta slag, som samtidigt utskickas från ytlagrets partiklar, 

 består äfvenledes lika mycket af förtätade som förtunnade delar, 

 och om effekten och förändringen af en dylik våg-envelopp vid 

 dess passage öfver — ,:s inre partiklar gäller derför följande. 

 Hvarje partikel i 2i',:s inre får, när den träffas af vågen, en 

 hastig volumoscillation. Härvid utskickar partikeln en sferisk 



