ÖFVERSIGT AF K. VETEKSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 7, N:0 3. 167 



Några af de resultater, Bergman erhöll, reducerade till 

 nu\ da mått, synas af följande tabell, der första kolumnen inne- 

 håller antalet kubikcentiraeter gas som utvecklats af 1 gram 

 jern, andra kolumnen den tid som dertill åtgått, i) 



Jernsort. 



Svafvelsyra. 



Saltsyra. 



kc. 



min. 



kc. 



min. 



; Grått tackjern från Löfsta 



344 

 316 

 400 

 408 



384 

 328 

 408 



45 

 45 

 15 

 15 

 10 

 20 

 10 



344 

 316 



400 

 408 

 384 

 328 



408 



40 

 30 

 10 

 10 

 5 

 10 

 10 



Halfveradt d:o från samma blåsning 



Smidesjern. beredt af föregående 



Smidesjern från Forsmark 



Stål af föregående jern 



Tackiern från Brattfors 



Smidesjern, beredt af föregående 



Af dessa undersökningar drar nu Bergman sina slutsatser. 

 »Svafvelsyra och saltsyra utveckla lika volymer bränbar gas af 

 lika vigtsmängder jern af samma sort, men pä mycket olika tid, 

 så att den förra behöfver vida längre tid än den senare.» 



»Jernets art och beredningssätt deremot inverka i hög grad 

 på den utvecklade gasvolymen. Denna, och således äfven flogi- 

 stonhalten, är störst för smidesjern, minst för tackjern, för stål 

 ligger den emellan.» 



»Gränserna för godt tackjern äro 304 — 384 kc, för stål 

 360—384 kc, för godt stångjern 384—408 kc Tackjern, till- 

 verkadt af en och samma malm, gifver desto mindre bränbar 

 gas, ju sparsammare kol användts vid dess smältning.» 



Bergman undersökte äfven resterna af jernet, hvilka ej 

 voro lösliga i svafvelsyra. Han uttvättade, torkade och vägde 

 dem samt erhJill: 



100 delar Nödsatt tackjern fr. Löfsta gåfvo — 4,o del. återst. 

 d:o Lagomsatt d:o » d:o » — 3,3 » » 

 d:o Smidesjern >; d:o » — 0,3 » » 



'Tackjern lemnar alltså största resten och nödsatt mera än 

 hårdsatt; stål lemnar mindre och smidesjern föga eller intet." 



') Ibid. sid. 11 o. följ. 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 44. N:o ."i. 5 



