168 BÄCKSTRÖM & PAIJKULL, UPPLÖSNIiNG AF JERN I SYROR. 



»Resten af tackjern är fjällig, glatt, svartbrun och smörjig; 

 glödgad i proberugn blir den hvit och aftar mer eller mindre i 

 vigt. Det som återstår i pulverform är kiselsyra (»silicese natm'se 

 reperitur»)». 



»Resten förmår reducera jern ur jernoxid, och detonnerad 

 med salpeter ger den kolsyra». 



»Dessa egenskaper visa mer än nog att resten är af grafitisk 

 natur», i) 



Redan nu efter Bergmans undersökningar var man så långt 

 kojnmen, att man kände de stora volymsdifferenserna mellan den 

 af tackjern, stål och smidesjern och, hvad mera är, mellan den 

 af hvitt och grått tackjern utvecklade gasen; man kände äfven 

 till den bestämda skilnaden i mängd mellan de i svafvelsyra 

 olösliga rester, som de olika jernsorterna lemna. 



Bergman fann ingen nämnvärd olikhet mellan de olika 

 gaserna vid förbränning; han iaktog endast att lågans färg för- 

 ändrades, när fosforhaltigt jern användes. 



Aret innan Bergmans afhandling utkom hade enligt 

 RiNMAN -) Hjelm i en till Kongl. Bergs-CoUegium ingifven 

 dagbok redogjort för några liknande undersökningar. Då likväl 

 Bergmans försök synas vara utförda med större noggranhet än 

 Hjelms, inskränka vi oss till att i största korthet omnämna 

 Hjelms resultat. 



Hjelm löste jernet i svafvelsyra, uppsamlade gasen och 

 erhöll af 



Segt smidt jern... .414,7 2 kc. af 1 gr. jern. 



Kallbräckt jern 409,20 » » » » 



Stål .376,00 » » » » 



Grått tackjern 486,64 »'^)» » » 



Hårdsatt tackjern 331,7 6 » » » » 



') Sid. 74 o. följ. 



^) »Försök till jernets historia». Sthlm 1782. IL s. 770. Dagbolvcn linnes 

 nu i kommerslcollegii bibliotek. 



^) Hjelms gasvolymer äro tydligen ej reducerade till 0° och 760 mm., men 

 så stora volymer äro dock ej möjliga, den största af oss observerade voly- 

 men var 398,8. 



