ÖFVEESIGT AF K. VETENSK.-AKAD FÖRHANDLINGAR 188 7, N:0 5. 275 



derpå inkasta karbonatet, hvarvid man löper fara att få oriktiga 

 resultat dels genom spritsning och dels genom föroreningar i 

 karbonatet, felkällor som vid vårt tillvägagående helt och hållet 

 äro uteslutna. En gång inledd sköter operationen också sig 

 sjelf och man behöfver alls icke öfvervaka densamma. Resul- 

 taten utfalla ytterst noggranna. 



Huru omsorgsfullt man också utförde analysen af dubbel-, 

 fluoriderna på det angifna sättet, alltid var densamma dock be- 

 häftad med ett, om ock ringa fel. Det lyckades oss nämligen 

 aldrig att få ett kaliumsulfat, som icke vid behandling med vatten 

 gaf en olöslig återstod. Den utgjorde dock endast 1 — 2 milligr. 

 och det derpå beroende felet blir följaktligen vid användning af 

 åtminstone 1 gr. substans temligen obetydligt. Ofvanför är redan 

 nämndt, att då niobsyra glödgas med kaliumsulfat, så uppstår 

 olösliga niobat af vexlande sammansättning under utdrifvande af 

 svafvelsyra. Den olösliga återstoden består alltså af dylika nio- 

 bat och det är derföre icke rätt, att utan vidare för densamma 

 anbringa en korrektion af de vägda sulfat- och niobsyremäng- 

 derna. Marignac, som endast mycket kort redogör för det till- 

 vägagående, han följt vid fluoniobatens analys, synes icke hafva 

 iakttagit, att kaliumsulfatet håller niobsyra. 



Efter dessa anmärkningar rörande undersökningens detaljer 

 anföra vi å följande sida resultaten af våra analyser af de sär- 

 skilda kristallisationerna och de atomvigter för R, som ur dem 

 på grund af förhållandet mellan de vägda qvantiteterna kalium- 

 sulfat och niobsyra, 2K2SO4 : NboOj, af oss blifvit beräknade. 



Af dessa bestämningar visar det sig, att den använda, frak- 

 tionerade kristallisationsmetoden under småningom skeende till- 

 sats af fluorkalium långtifrån lemnat produkter med konstant 



v v 



värde för R. De ur analyserna beräknade atomvigterna R till- 

 taga nämligen småningom, i kristallisationerna 1 — 7 från 89,3 

 till 103,5, uppnå derpå helt plötsligt i kristallisationen 8 sin 

 höjdpunkt 117,8, för att derpå ännu plötsligare sjunka till unge- 

 fär samma tal, som i de första kristallfraktionerna och i de 

 allrasista gifva utomordentligt låga värden. 



