ÖFVERSIGT AF K. VETJENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 7, N:0 5. 277 



också Marignac tillfälle att göra liknande iakttagelser, han fann 

 likaledes vid fraktionerad kristallisation af nioboxyfluorkalium 

 olika värden för R dock blott i aftagande, men aldrig i likhet 

 med oss i tilltagande riktning och det lyckades honom slutligen 

 att uppvisa, det titansyra var anledningen dertill. 



Hvad nu vidare beträffar den substans, som höjt de ur våra 



v 



försök beräknade atomvigterna från niobens Nb — 94 ända till 



T 



R =117,8 så sväfva vi derutinnan för närvarande i stor ovisshet. 

 Visserligen syntes oss det antagandet vara lika naturligt, att denna 

 stegring i värdena berodde på en förorening af tantal, som att 

 närvarande titan kunde förorsaka en afvikelse i motsatt riktning, 

 och att tantalsaltet alltså möjligen kunde visa en helt annan 

 löslighet vid närvaro af nioboxyflorid än i rent vatten. 1 följd 

 af den stora likhet i kemiska egenskaper, som de båda grund- 

 ämnena förete, voro vi emellertid icke i stånd att genom ke- 

 miska reaktioner pröfva riktigheten af denna förmodan. Enligt 

 Marjgnac^) skall man väl kunna upptäcka den minsta mängd 

 tantal i ett fluoniobat genom den grumling, som i en lösning af 

 kaliurafluotantalet vid kokning alltid uppkommer och hvarvid ett 

 olösligt oxyfluoridsalt : 2(2KF1 . TaFl^) + Ta^O^ bildas; men då, 

 enligt hvad vi i det följande komma att visa, äfven kaliumniob- 

 oxyfluoridens lösning under samma omständigheter grumlas och 

 afskiljer en olöslig förening, så var det oss tyvärr icke möjligt 

 att taga denna reaktion i anspråk för afgörandet af den före- 

 liggande frågan. Lika litet hafva vi varit i stånd att någon- 

 sin i de ifrågavarande fraktionerna upptäcka några kristal- 

 ler af den form, som för kaliumtantalfluoriden är så känneteck- 

 nande. 



Det återstod oss alltså blott ett enda medel, för att afslöja 

 den så gåtfulla företeelsen, nämligen en undersökning af de 

 ifrågavarande preparatens spektra. Utsigterna att härvid lyckas 

 voro emellertid ej heller särdeles stora. Thalén hade nämligen 

 för längre tid sedan med honom af Bahr lemnadt niob- och 

 tantalpreparat blott fått negativa resultat och i spektrum af dem 



') Arch. des se. phys. et natur. Juni 1866. 



