299 



Ofversigt af KoDgl. Veteuskaps-Akademiens FörhaiHlliiigar, 1887. N:o 5. 



Stockholm. 



Om kaliumgermanfluorid. 

 Af Gerhard Krüss och L. F. Nilson. 



[Meddeladt den 11 Maj 1887.] 



Då nästan alla fyratomiga grundämnen, såsom silicium, titan, 

 Zirkonium, tenn, bly, thorium, i naturen förekomma tillsammans 

 med niob och tantal, så hade vi vid här förut meddelade under- 

 sökning af mineralet fergusonit vårt ögonmärke äfven riktadt 

 derpä, huruvida kaliumgermanfluorid möjligen kunde förekomma 

 i den blandning af kaliumdubbelfluorider, som framställts ur de 

 sura beståndsdelarno deraf. Om också förhandenvaron af denna 

 förening icke kunnat konstateras i fergusonitmaterialet, så med- 

 dela vi i det följande dock några iakttagelser öfver germanfluorid 

 och dess förening med fluorkalium, hvilka vi gjort, för att vid 

 en fullständig undersökning af det anförda materialet icke vara 

 obekanta med dessa föreningars karakteristiska egenskaper. Vid 

 deras framställning begagnade vi oss af den rena germanbioxid, 

 som Prof. Clemens Winkler beredt och som förut blifvit be- 

 gagnad till bestämning af oxidens molekylarvärme'). 



Germanfluorid. 



Föreningen erhålles lätt genom bioxidens lösning i fluorväte- 

 syra. Använder man koncentrerad syra, så är reaktionen sär- 

 deles liflig och oxiden löser sig under ett fräsande ljud ögon- 

 blickligen i syran. Försättes fluoridens lösning med svafvelsyra, 

 så bortgår icke vid vätskans afrökning germanfluorid i likhet 



') L. F. Nilson och Otto Petteesson. Denna tidskr. 1887. N:o 1. 



