ÖFVEHSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖUIIANDLINGAK 188 7, N:0 5. 301 



halt af s. k. dekrepitationsvatten ocli vägde derefter 1,06 7 6 gr. 

 eller 99,5 7 proc. af sin ursprungliga vigt. 



Det fullt vattenfria saltet upphettades derpå till stark röd- 

 glödgning någon tid, hvarvid det icke i likhet med kiselfluor- 

 Jtalium smälte, utan blef oförändradt så till utseende som vigt. 



A denna dubbelfluorid hafva vi utfört följande två analyser. 

 Saltet invägdes i en platinadegel, löstes i varmt vatten, lösningen 

 försattes med öfverskjutande ren svafvelsyra och afdunstades på 

 vattenbadet. Återstoden bildade en i värme smält massa, som 

 vid kallnandet stelnade i långa nålar och möjligen bestod af ett 

 dubbelsalt mellan kalium- och germanisulfat. Genom försigtig 

 upphettning sönderdelades detsamma och glödgades slutligen under 

 upprepad tillsats af ammoniumkarbonat tills konstant vigt erhölls, 

 då en blandning af germanbioxid med kaliumsulfat återstod. På 

 detta sätt lemnado: 



1) 0,6 101 gr. germanfluorkalium en återstod, som vägde 

 0,6418 gr. eller 105,20 proc. af det invägda saltet. 



2) 0,4 57 4 gr. germanfluorkalium 0,4 803 gr. germanbioxid + 

 .kaliumsulfat, motsvarande 105, o i proc. af dubbelfluoridens vigt. 



Af formeln: 



KoGeFlg 

 för germanfluorkalium beräknas åter, att detsamma vid afrökning 

 med svafvelsyra skall lemna en återstod af germanbioxid och 

 kaliumsulfat, motsvarande 105, is procent af sin ursprungliga vigt; 

 •saltet eger följaktligen en sammansättning, fullt motsvarande 

 kiselfluorkalium: KoSiFlg. 



Det var vidare af intresse att bestämma gerraanfluorkaliums 

 löslighetsförhållanden och med afseende derpå hafva följande för- 

 sök blifvit anställda: 



1) 1,5600 gr. salt erfordrade 60,36 gr. vatten af 100° C. 

 till fullständig lösning. 



2) 1,5600 gr. kaliumgermanfluorid löste sig i 60,56 gr. 'ko- 

 kande vatten. 



3) 0,3578 gr. germanfluorkalium erfordrade 66,o54 gr. vatten 

 af 18° C. till sin lösning. 



