320 EKSTRAND, OM NAFTHYDROXAMSYROR. 



0,3302 gl'- torkade vid 100° gåfvo 0,o67o K^SO^ = 0,03008 

 K ^ 9,10 %\ ber. f. (Cj^H^CO),NKO 10,34 %. 



Saltet var således ej fullt rent, utan innehöll, att döma af 

 lukten, «-naftylamin. Äfven dihydroxamsyran synes alltså vid 

 inverkan af alkalier undergå en sönderdelning, så att naftyla- 

 min dervid frigöres. Då den alkolioliska moderluten från kali- 

 umsaltet försattes med vatten, erhölls en fällning, som löstes i 

 varmt vatten och kristalliserade derur i nålar, hvilka ej blifvit 

 närmare undersökta. 



Såsom ofvan nämndes, visade den ursprungligen erhållna 

 produkten af cir-naftoylklorids inverkan på hydroxylamin en högre 

 sraältpunkt nemligen omkring 240°; vid ett försök att behandla 

 denna substans, som var mycket lättlöst i alkohol, med varm 

 sprit af 46 vol. %, gaf den såsom en af sönderdelningsprodukterna 

 r^-naftoesyra, men på grund af dess obeständighet vid upprepade 

 omkristalliseringar och svårigheten att afgöra, när den var ren, 

 har jag ej kunnat utröna dess sammansättning. 



««-Dinaftylurinämne. 



1 mol. crcr-dinafthydroxamsyra upphettades med 1 mol. KOH 

 i vatten lösning, hvarvid straxt en förändring inträdde och en i 

 vatten olöslig förening afskildes; under uppvärmningen framträdde 

 en stark lukt af c;-naftylamin, blandad, som det tycktes, med 

 lukt af naftol; vattenlösningen antog en röd färg. För att rena 

 den afskilda föreningen, kokades den först med vatten och sedan 

 med alkohol samt smälte derefter vid 282°, hvilken smältpunkt 

 blef oförändrad efter förnyad utkokning med alkohol; föreningen 

 utgjordes af fina nålar. 



0,1274 gr- gåfvo 0,37.53 CO^ =0,1024 C OCh 0,0670 H^O 



0,0074 H. 



Funnet. Ber. f. {C,nH;NH)2C0. 



C 80,3 7 80,7 6 



H 5,80 5,12- 



Substansen var obetydligt löslig i kokande alkohol och kri- 

 stalliserade derur i fina nålar. 1 kokande isättika var den mera 



