324 EKSTRAND, OM NAFTHYDROXAMSYROR. 



Den funna kollialten för båda föreningarne stämmer särdeles 

 väl med formeln för naftoyl-naftalid, och uppkomsten af en dylik 

 förening innebär ingen öfverraskning, då, såsom af mina försök 

 tydligt framgår, «-mononaftliydroxamsyran liar stor benägenhet 

 för en sådan inre omlagring, att naftylamin eller derivat deraf 

 uppstå och koldioxid frigöres. Om, såsom jag förut antagit, vid 

 /i^-naftoylklorids inverkan på «-mononafthydroxamsyra i första 

 hand en diliydroxamsyra af formen «C^^^H^CONHO/?Cj^^H^CO 

 bildats, är det väl tänkbart, att denna delvis kunnat sönderdelas 

 enligt schemat: 



«C^qH^CONHO/::?C^oH^CO = «C^^H.NH/iC^^H^CO + CO, 



Enligt Lössen^) ger benzanishydroxamsyra vid upphettning 

 bland annat äfven anisylanilid, hvilket är ett stöd för den nämnda 

 uppfattningen. 



Det egendomliga vid här ifrågavarande försök är, att två 

 isomera naftoyl-naftalider erhållits, hvilka väl till utseendet äro 

 tydligt skilda men hafva samma smältpunkt. 



/i-Monoiiafthydroxamsyra. 



För att erhålla denna syra, gick jag tillväga på samma 

 sätt, som blifvit angifvet för «-syran. Återstoden efter uttvätt- 

 ning med eter löstes i varm alkohol; vid afsvalning kristallise- 

 rade derur tina nålar af smtp. 172°, hvilka voro ßß dinaft- 

 hydroxamsyra. I moderluten var monohydroxamsyran löst, och 

 det var ej lätt att afskilja den i rent tillstånd derur, emedan 

 vid lösningens afdunstning och kristallisation ständigt en bland- 

 ning af mono- och dihydroxamsyra åtskildes, och detta ehuru de 

 rena syrornas löslighet i alkohol är ganska olika. Slutligen 

 måste jag försöka att mekaniskt skilja dem ät; om nemligen 

 lösningen kristalliserade långsamt och ej innehöll för mycket 

 dihydroxamsyra, afsatte sig monohydroxamsyran i hårda aggregat, 

 hvilka något så när kunde skiljas från nålarne och sedan rena- 

 des genom omkristallisering. Den rena syran kristalliserade i 

 mycket hårda vartformiga aggregat af sma qvadratiska blad, som 



') Ann. der Chemie 175, 288. 



