344 BÄCKSTRÖM, ELEKTRISKA LEDNINGSMOTSTÅNDET HOS KRISTALLEK. 



citet laddad spets och iakttog i luftförtunnadt rum gnistans gång 

 till stanniolbladet. Den elektriska gnistan slår då in på den väg, 

 som motsvarar ytans maximum af ledningsförmåga. — I begge 

 fallen erhölls det öfverensstämmande resultatet, att på ytor af 

 regulära kristaller, äfvensom på ytor som ligga vinkelrätt mot 

 hufvudaxeln i optiskt enaxliga kristaller, den elektriska lednings- 

 förmågan är lika i alla rigtningar; på alla andra kristallytor är 

 den deremot olika och kan åskådliggöras genom radierna i ellips- 

 lika kurvor; — samma resultat alltså, som erhållits för den med 

 elektricitetsledningen analoga värmeledningsförmågan. 



Häraf har man dragit den slutsatsen, att kristallernas elek- 

 triska ledningsförmåga kan framställas genom radierna i en tre- 

 axlig ellipsoid, hvilken hos kristaller med hufvudaxel öfvergår 

 till en rotationsellipsoid och hos de regulära kristallerna till en 

 sfer. Detta antagande framställes flerestädes som sannolikt, dock 

 med påpekande af att direkta försök ej föreligga. T. ex. SoHNCKE^) 

 »Ueber das innere Leitungsvermögen von Krystallen sind bisher 

 wohl noch keine Resultate bekannt geworden». P. Groth-) 

 »Wenn auch direkte Untersuchungen über die Verschiedenheit 

 der inneren elektrischen Leitungsfähigkeit eines Krystalls nach 

 verschiedenen Richtungen zur Zeit noch fehlen, so — » 



Då jag nu nödgas att för en tid afbryta denna undersök- 

 ning, har jag velat lemna detta meddelande om en del af resul- 

 taten vid mina undersökningar på jernglans, förbehållande mig 

 att längre fram få lemna den fullständiga redogörelsen för mina 

 undersökningar. 



Jernglansen kristalliserar som bekant i det hexagonala sy- 

 stemet med romboedrisk hemiedri; för att fullständigt lära känna 

 dess elektriska ledningsförmåga behöfdes alltså endast stafvar i 

 tre olika rigtningar, nämligen Lo parallelt hufvudaxeln, 2:o pa- 

 rallelt en biaxel och 3:o parallelt en mellanaxel. Genom vänligt 



') »Entwickelung einer Theorie der Krystallstruktur», s. 234. 

 ^) »Physikalisciie Krystallographie», Leipzig 1885, s. 180. 



