358 BACKLUND, OM VÅGRÖRELSEN I ETT GASARTADT MEDIUM. 



£ = Q^: a som under det öfriga af tiden 6 = V^^, : a. Till följe 

 häraf skola också partiklarne i ^j:s inre komma att verka på 

 alla partiklar S^ utanför ^^, således ock på 2o:s partiklar, såväl 

 de inre som de yttre. De sammansatta vågorna från en par- 

 tikel i .^'pS inre, — hvarje dylik vågs bredd är prop. mot Qq, — 

 förhindras nämligen icke af blotta kontakten mellan ytpartik- 

 larne att utträda i det yttre mediet, eftersom nämda kontakt 

 på ett och samma ställe varar endast under tider Qo\'Qq '■ a och 

 efter afbrott, räckande under tider Vg^, : a. Deremot kan det 

 mycket väl hända, att, efter det ytpartiklarne lösgjort sig från 

 hvarandra, ett ögonblick ett sammanhängande ytlager bildas at 

 inre närliggande partiklar, och sedan dessa lösgjort sig från 

 hvarandra, ett sammanhängande lager af partiklar derinnanför, 

 o. s. v.; så att till och med det kan inträffa, att de ursprung- 

 liga vågorna inom 2i'j härigenom med tiden öfverföras till vågor, 

 som qvarhållas inom ett tunnt skålformigt parti af 2^ vid dess 

 yta; — såsom man hade att tänka sig fallet vara, om 3^ vore 

 en fullkomligt ledande elektrisk kropp. Af kontaktsafbrotten 

 följer vidare, att — ^rs inre gas måste blitva af samma beskaf- 

 fenhet som det yttre mediet, så sammansatt som detta ^). 



Om också det, som nu utvecklats, ej låter direkt tillämpa 

 sig på kropparne Z, IJ, så följer dock genast af n:o 35, af yt- 

 partiklarnes der skildrade rörelse, att ingen stadigvarande kon- 

 takt mellan partiklarne i ytlagret kan unnas. Afven här komma 

 således ytpartiklarne att uppträda som fria, och äfven de inre 

 partiklarne komma att verka på partiklarne utanför. När så- 

 ledes det blir fråga om hvad för verkan, som inbegreppet af 

 samtliga partiklar i ett element af L, — elementet sammansatt 

 af två närliggande partier af L (n:o 32), — utöfvar på ett ele- 

 ment af L', är det ej tillräckligt att utföra hithörande räkningar 



') Tydligen bör, vid beräkning af deu kraft, som två partiklar S, , So , lät vara 

 ytpartiklar, utöfva på hvarandra, ock tänkas på den cfvannämda svängnings- 

 rörelsen för deras tyngdpunkter. ]Men af uttrycket för ii i n:o 32 (öfverst 

 å sid. 352), hvilket här är tillämpligt och hvarest li, h' pä sin höjd äro 

 ändliga, följer, att inflytandet af rörelsen är försvinnande litet. 



