ÖFVKRSIGT AF K. VETENSK.-AKAI). FÖRHANDIJNGAR 188 7, N:0 0. 359 



blott för elementernas ytpartiklar. Nu kunna åter X:s inre 

 partiklar till sin rörelses beskaffenhet ej afvika från ytpartiklarne 

 annorlunda än deri, att en inre partikel förhåller sig än som den 

 ene än som den andre af två oändligt närbelägna ytpartiklar på 

 ömse sidor om ett tvärsnitt, — om ej, såsom nyss för en ISj, 

 man måste antaga, att äfven de inre partiklarne inom den tråd- 

 formiga L (med tvärsnittsareor proportionella mot q^^) råka i 

 kontakt gång på gång, i hvilket fall en inre partikel förhåller 

 sig precis som en yttre. Man skall följaktligen i hvarje hän- 

 delse (jfr andra noten till n:o 31), för bestämning af de två 

 elementernas verkan på hvarandra, använda funktionen f^" i n:o 

 32 på det sätt som der angafs, med sädana värden på rn^ , m^ 

 som genom summering öfver elementernas samtliga partiklar er- 

 hållas. — Likaså, när det i n:o 36 betraktade fallet föreligger, 

 får man beloppet af den kraft, med hvilken hela den ringforiniga 

 ledaren L verkar på en partikel i L\ genom differentiation af 

 den i nämda n:o nederst å sid. 123 angifna funktionen W, blott 

 mj å sid. 124 beräknas genom summering öfver samtliga par- 

 tiklar aSj i ett element af X^). 



42. Alltjemt har varit förutsatt, att invid partiklarne S 

 förtätningen ö för gasen med tätheten q är oändligt liten. Denna 

 förutsättning blir uppfyld äfven när antalet af partiklarne S 

 ökas obegränsadt, om annars partiklarnes volumändringar äro af 

 det förut angifna slaget. Tänka vi nämligen på det fall, att 

 ett aggregat af 1 : q"^ partiklar S.^ föreligger [in^ vid den uni- 

 forma volumändringen prop. mot r''^ : V^q], och sammanfatta vi 

 partiklarne, för beräkningen af deras verkan på Äj, i ytele- 

 menter af den i n:o 30 och här senast i n:o 37 anmärkta be- 



') Måhända bör ej lemnas oanmärkt, att en cylindrisk kropp, begränsad af tvä 

 cirkulära tvärsnitt med en radie prop. mot V('n, kan, när partiklarne i dess 

 axel bilda ett sammanhängande tast parti, genomfaras af en väg, följande 

 den bugtiga ytan, parallelt med tvärsnitten och således svängande omkring 

 cylinderaxeln. När cylindern genomfares af tvä dylika vågor, en förtunnad 

 i den ena riktningen af ett tvärsnitts periferi och en förtätad i den mot- 

 satta riktningen, förhäller den sig såsom en solenoid, alltsä säsom en magnet. 



