360 BÄCKLÜXD, OM VÅGRÖRELSEN I ETT GASARTADT MEBIUM. 



skafFenlieten. Vid en och samma tid träffas då Sj på samma 

 punkt af vågor från 1 : q^ partiklar S^. Om endast dessa vågor 

 funnes invid S^ , så skulle der förtätningen a blifva oändligt stor, 

 men vi ha likaledes vågor från lika många andra -So, livilka- 

 träftat -Sj en tid förut prop. mot q^ : a och hvilka delvis, med 

 halfva sin bredd, vid >Sj öfvertäcka de förra vågorna. Nu be- 

 står hvarje våg, som utsändes från S^, af en förtätad och en 

 (nära på) lika mycket förtunnad del, och oändligt närbelägna 

 $2 i det antagna aggregatet vilja vi anse förhålla sig lika, så 

 att de vågor, som de vid sin hastigare voluraändring utsända, 

 hafva de delar, som gå först, lika, särskildt med samma tecken 

 för förtätningen. Häraf blir en följd, att i det nyss betraktade 

 fallet hvarje förtätad vågdel invid /Sj kommer att dersamma- 

 städes i det närmaste upphäfvas af en förtunnad vågdel, dessa 

 delar tillhörande två vågor från två oändligt närbelägna S^. 

 Häraf förstås genast, att förtätningen vid »Sj aldrig kan blifva 

 oändligt stor. För öfrigt, när, såsom här, det blott gäller be- 

 räkningen af tryckkomponenterna på S^, har man endast att 

 taga hänsyn till p:s variation från punkt till punkt på S^. 

 Denna variation ansifves af formeln: 



Q 







om CP är hastighetsfunktionen. Deraf, att hvarje punkt på S^ 

 oupphörligen passeras af vågor från partiklarne /S,, följer, att 

 ^:s värde vid en punkt på Sj ej kan vara ändligt difl"erent från 

 dess värde samma tid vid en annan punkt på »Sj, och af vå- 

 gornas sammansättning af förtunnade och förtätade delar, att 

 Q\& medelvärde icke med mera skäl kan sättas större än Qq än 

 mindre än Q(^. Derföre få vi skrifva q == Qq och bekomma då 

 af den ofvanstående formeln, på det förut angifna viset, kom- 

 ponenterna af gasens tryck på S-^ . 



