ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAU. ]'()RUA Nl)]JN(i AK ] 887, N:() 6. .'{67 



2. Tliorit från Arendal. 



Om torekoinsten af andra sällsynta jordarter än thorjord uti 

 arendalsthorit har, likasom öfver deras förarbetande, ett med- 

 delande redan förut blifvit lemnadt^). Sulfatlösningen af de 

 blandade jordarne, som till sist erhölls, mättades fullständigt med 

 kaliumsulfat, hvarigenom man, såsom bekant, skall erhålla ytter- 

 jordarne skilda från med kaliumsulfat fällbara oxider. Sedan 

 bådadera blifvit omsatta i nitrat, erhöUos lösningar, som lemnade 

 oss följande absorptionsband: 



a. T b or i t från Arendal: nitrat af ytterjordar. 



Läget tor dunkel- 

 hetsmaximum. 



Förut observerad 

 våglängd. 



Absorptionsliniernas intensitet. 



observe- 

 radt. 



beräkn. 

 våglängd. 



1 



för 



2413 



684,4 



684,0 



Tm 



tämligen stark 



2455 



654,7 



654,7 



Er 



starkare än 1 = 684,0 



2592 



580,9 



.579,2 



Di 



ytterst svag 



2682 



542,6 



542,6 



X 



svag 



2698 



535,6 



536,3 



X 



tämligen stark 



2721 



529,2 



530,0 



Di 



mycket svag 



2740 



523,6 



523,1 



Er 



stark; starkare än 2 = 654,7 



2747 



521,6 



.521,5 



Di 



svatr 



2864 



488,8 



— 



•? 



svag; sammanfaller icke med X-linien 2 

 = 485,5 



2920 



474,9 



474,5 



X 



ytterst svag 



2943 



469,4 



469,0 



Di 



mycket svag. Någon linie motsvarande 

 Tmß : 1 = 465,3 stod icke att upptäcka, 

 ehuruväl Tma : A ~- 684,0 var synlig 

 »tämligen stark» 



3028 



4.52,6 



453 449 



X 



stark 



3076 



444,2 



444,7 



Di 



svag 



3163 



428,9 



428,5 



X 



knappt synlig 



3240 



417,3 



416,7 



Sm 



tämligen stark 



') L. F. Nilson. Denna tidskr. 1883, n:o 7. 



