368 KRÜSS & NILSON, SÄLLSYNTA JORDARTERS ABSORPTIONSSPEKTRA. 



b. T hor i t från A ren dal: nitrat af jordar, fällbara med ka- 

 liumsulfat. 



— * 



Läget för dnnkel- 

 hetsmaximum 



Förut observerad 

 våglängd 



Absorptionsliniernas intensitet. 



observe- 

 radt. 



beräkn. 

 våglängd. 



Å 



för 



2353 



729,0 



728,3 



Di 



mycket stark 





2382 



707,5 



708,2 



Di 



mycket svag 





2419 



680,0 



679,4 



Di 



svag 





2568 



591,5 



591.5 



Di 



ytterst svag 





2595 



579,6 



579,2 



Di 



mycket stark 





2604 



575,8 



575,4 



Di 



mycket stark 





2712 



531,6 



531,3 



Di 



ytterst svag 





2740 



523,6 



523,1 



Er 



svag 





2747 



521,6 



521,5 



Di 



stark 





2772 



514,6 



514,6 



Di 



svag 





2780 



512,5 



512,2 



Di 



svag 





2887 



482,5 



482,0 



Di 



stark 





2920 



474,9 



474,5 



X 



svag 





2943 



469,4 



469,0 



Di 



stark 





1 2974 



462,3 



463,2 



Sm 



ytterst svag- 





3068 



445,6 



445,1 



Di 



stark 





3076 



444,2 



444,7 



Di 



stark 





3163 



428,9 



428,5 



X 



mycket svag 





Thorit från Arendal innehåller följaktligen likasom mineralet 

 från Brevig så godt som alla de sällsynta jordarter, hvilkas för- 

 eningar gifva absorptionsspektra. Vidare iakttogs vid X = 488,8 

 en hittills alldeles obekant linie. Mineralen arendalsthorit och 

 brevigthorit synas alltså hvart och ett innehålla sin nya, hittills 

 icke iakttagna jordart. 



Hvad slutligen beträffar den metod, genom hvilken ytter- 

 jordarne medelst sulfatlösningens mättning med kaliumsulfat an- 

 setts kunna skiljas från didym- och ceritbaserna, så framgai'ur 

 ofvan anförda tabell till full evidens, att på detta sätt de båda 

 serierna endast helt ofullständigt skiljas från hvarandra. De 

 blandade jordarternas sulfatlösning mättades med kaliumsulfat 



