ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAU. I''()R1IAN1)LINGA R 1887, N:0 6. 385 



II. 



Såsom i förra delen af detta meddelande blifvit anfordt, 

 trängde sig redan vid undersökningen af thoritvarieteternas jordar 

 den förmodan på oss, att grundämnen sådana som Soret's X, 

 thulium och slutligen det nutida erbium ingalunda kunde vara 

 enkla kemiska element. Ännu under förra årtiondet ansågs den 

 gamla erbinjorden vara oxiden af ett enkelt element; numera 

 känner man, att densamma i sjelfva verket bestod af scandin, 

 ytterbin, thulin, erbin, terbin, Soret's X och ytterjord. 



Med stöd af det här förut meddelade rika observationsma- 

 terialet tro vi oss nu med tämligen hög grad af sannolikhet 

 kunna uppvisa, att äfven de erbinj ordar, hvilkas nitrat gifva ab- 

 sorptionsband, icke äro homogena kroppar, utan fastmera måste 

 anses såsom oxider af särskilda grundämnen. Då detta resultat 

 tydligast framgår genom ett närmare aktgifvande på uppträ- 

 dandet eller försvinnandet af de särskilda linier, som karakteri- 

 sera Soret's X eller holmium, så göra vi början med en redo- 

 görelse för 



1. Komponenterna i Soret's X eller holmin. Ni- 

 tratet af Soret's X eller af holmium, såsom det af Cleve 

 blifvit benämndt, gifver enligt Soret's mätningar i den synbara 

 delen af spektrum följande absorptionsband : 



Holmiumspektrum enligt Soret: 



I I 



753 faible 474,5 tres faible et nébuleuse 



640,4 1 , . 453 å 449 



tres caracteristiques 

 o3d,3| 430 douteuse 



485,5. 



I stället för I = 430,o fann Lecoq de Boisbaudran ') I 



= 427,5. Sjelfva hafva vi nästan utan undantag funnit I = 



428,5, ett värde för denna holraiumlinie, som på grund deraf 



städse blifvit insatt i tabellerna härofvan. Samma linie har 



') Compt. rend. 102, 1005. 



