ÖFVERSIGT AF K. VBTENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 188 7, N:0 6. 393 



ty I = 654,7 uppträder i frakt. 1 af euxenit från Hitterö icke 

 stark utan blott ytterst svag. Vi torde derföre kunna antaga 

 erbium vara sammansatt af åtminstone två element; nitratet af 

 det ena orsakar i spektrum absorptionsbandet A = 654,7, af det 

 andra åter bandet Ä = 523,i. Det förra grundämnet beteckna 

 vi tillsvidare i öfverensstämmelse med beteckningssättet för iiol- 

 miumkomponenterna med Er«, som är karakteriseradt af A = 

 654,7, det senare åter med Er^, för hvilket Z = 523, i är känne- 

 tecknande. 



Oxiden af Er« synes förhålla sig pä annat sätt vid fraktio- 

 nerad afdrifning af nitraten än jorden af Er.^. Ur jordartbland- 

 ningen, som härstammade ur euxenit frän Hitterö, öfvergingo 

 nämligen i frakt. 1 — 43 ständigt lika stora, men obetydliga qvan- 

 titeter af Er«, alldenstund Z = 654,7 i spektra af alla dessa 

 fraktioner endast förekom mycket svag. Er.; var deremot i öf- 

 verensstämmelse med intensiteten af A = 523, i förhanden i jäm- 

 förelsevis vida större mängd uti spektrum från frakt. 1 — 6, men 

 i de yttersta hitteröeuxenitfraktionerna blott i mycket ringa 

 qvantitet. Ett sådant variabelt uppträdande i euxenitfraktio- 

 nernas spektrum af de båda band, som tillskrifvas det hittills 

 med erbium betecknade grundämnet, synes oss bestämdt antyda, 

 att de icke kunna tillhöra ett och samma element. Observa- 

 tionsmaterialet, som föreligger i denna uppsats, skulle väl kunna 

 gifva oss ännu flera hållpunkter för denna åsigt, men det an- 

 förda torde vara nog, för att visa, att äfven erbium med all 

 sannolikhet skall låta uppdela sig i minst två element. 



3. Komponenterna i thulinjord. Ar 1879 benämnde 

 Cleve^) den starkaste basen af alla erbinjordar, hvilka orsaka 

 absorptionsfenomen i spektrum, thulinjord. I kraft af sin bas- 

 cicitet går denna oxid i lösning äfven efter hundratals gånger 

 upprepade afdrifningar af de blandade jordarternas nitrat och 

 hopar sig jemte ytterbin i moderlutarne. Att erhålla thulium 

 ytterbiumfri har hittills icke lyckats, men genom elimination af 

 ytterbiuralinierna har Thalén^) funnit åtskilliga för elementet 

 ') Denna tidskr. 1879, n:o 7, 8. 11. ^) Ibid. 1881, n:o 6, s. 19. 



