396 KRÜSS & NILSON, SÄLLSYNTA JORDARTERS ABSORPTIONSSPEKTRA. 



Genom denna såväl som genom Cleves nästan samtidiga 

 undersökning af samarium och didym är det otvifvelaktigt ådaga- 

 lagdt, att den gamla didymen är en sammansatt kropp. Tyvärr 

 har det varit oss omöjligt, att ur Auer von Welsbachs arbete, 

 som också stöder sig på spektralanalytiska undersökningar af de 

 särskilda fraktionerna, i detta hänseende kunna finna närmare upp- 

 lysningar om dess beståndsdelar. Visserligen har han till sin 

 afhandling fogat vackra teckningar af de särskilda spektra, han 

 iakttagit, men då de olika linierna i dem blott finnas angifna 

 med hänsyn till en godtyckligt vald skala, och några hjelpmedel 

 för reduktion till våglängder icke blifvit meddelade, så kunna 

 dessa meddelanden, synes det oss, vara af intresse så godt som 

 uteslutande blott för författaren sjelf. 



Af det följande kommer nu, såsom vi förmena, att visa sig 

 det didym i sjelfva verket innehåller vida flera än två kompo- 

 nenter. Då didymnitratets absorptionsspektrum innehåller ett 

 tämligen stort antal linier, så är också det studium ganska mödo- 

 samt, som afser att på grund af den skiljaktighet, de särskilda 

 mineralen och fraktionerna med afseende på detsamma erbjuda, 

 draga slutsatser rörande antalet af didymens närmare bestånds- 

 delar. För att förenkla saken afstå vi från att närmare under- 

 söka sådana liniers förhållande till andra didymband, hvilka 

 öfverallt blifvit iakttagna blott svaga eller mycket svaga. Hvad 

 den relativa intensiteten af de starkare absorptionsbanden vid- 

 kommer, så vinnes med anledning af liniernas stora antal, såsom 

 vi tro, en större öfverskådlighet, om vi ersätta den här ofvan 

 genom ord uttryckta relativa intensiteten med talvärden af föl- 

 jande betydelse: 



1 = mycket stark, 



2 = stark, 



.3 = tämligen stark, 



4 = tämligen svag, 



5 = svag och 



6 = mycket svag. 



