398 KRÜSS d' NILSON, SÄLLSYNTA .TORDAKTERS ABSORPTIONSSPEKTRA. 



genom Ijusabsorption af olika grundämnens nitrat, enär förhål- 

 landet mellan deras intensiteter är mycket vexlande. Det skulle 

 föra för långt att här utförligare behandla alla de särskilda ab- 

 sorptionsbandens relativa intensitet; vexlingen i densamma är 

 tillräckligt tydlig i den här ofvan gifna sammanställningen. 



Hvad nu de nyss anförda linierna A ^= 679,4, 512,2, 579,2 

 och 575,4 särskildt beträffar, så ser man af de ofvan meddelade, 

 utförliga anteckningarne öfver de särskilda spektra, att förhål- 

 landet mellan intensiteten af I = 579,2 och X = 575,4 alltid är 

 ett och samma; den senare iakttages alltid, så snart den förra 

 uppträder, men visar sig alltid något svagare än A = 579,2. Det 

 gifves derför ingen anledning att tvifla derpå, att dessa båda 

 linier framkallas genom absorption af ett och samma grundämnes 

 nitratlösning. 



Med afseende åter på det eventuela sambandet mellan ). = 

 679,4 och 512,2 hänvisa vi till spektra af arendalsfergusonitens 

 första fraktioner. I dem tilltager I — 679,4 i styrka från frakt. 

 ,1 — 3, under det I = 512,2 tvärtom aftager i intensitet från frakt. 

 1 — 2. De oxider, h vilkas nitratlösning orsaka uppkomsten af 

 banden I = 679,4 och 512,2, förhålla sig alltid olika vid af- 

 drifning af nitraten och med anledning häraf kan man svårligen 

 tillskrifva ett och samma grundämne de båda linierna. 



Mot slutet af förra årtiondet hafva vi varit vittne till den 

 gamla didymens uppdelande i samarium och didym i egentlig 

 mening, men af ofvanstående synes med all sannolikhet framgå, 

 att äfven denna didym är sammansatt och består af icke mindre 

 än nio särskilda grundämnen. På samma gång befinnes också 

 AuER vox Welsbach's neo- och praseodym vara sammansatta 

 kroppar, och att döma af de teckningar, han vidfogat sin upp- 

 sats öfver spektra af didymens båda förmodade komponenter, 

 synes det jemväl som om det af honom undersökta didymmate- 

 rialet skulle ha innehållit det element, som utgjorde en be- 

 ståndsdel i det förra holmium och som vi här ofvan betecknat 

 med X,^. 



