ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRIIANULINGAR 18 77, N:0 (>. 413 



vid + 25° c. (Ostwald's försök), för salterna vid + 18" C. 

 Sista kolumnens siffror för oledare äro naturligtvis giltiga äfven 

 vid 0° C, dä dessa kroppar äfven vid denna temperatur ej i 

 märkbar grad bestå af aktiva (dissocierade) molekyler. 



Emellertid torde likväl otvifvelaktigt ur en jemförelse mellan 

 de båda sista kolumnernas siffror framgå en synnerligt starkt 

 utpräglad parallelism mellan desamma. Detta visar indirekt, att 

 efter all sannolikhet de antaganden, från hvilka jag utgått vid 

 dessa siffrors beräkning, i hufvudsak äro riktiga. Dessa anta- 

 ganden voro: 



1) Att VAN t'Hoff's lag är giltig ej blott för »flertalet 

 kroppar» utan i alla kända fall, äfven de som förut betraktats 

 såsom undantag (elektrolyters vattenlösningar). 



2) Att hvarje elektrolyt (i lösning) utgöres af dels (i elek- 

 triskt och kemiskt afseende) aktiva molekyler dels af inaktiva 

 sådana, hvilka dock vid utspädning omdanas i aktiva, så att i 

 ytterst utspädda (vatten-) lösningar endast aktiva molekyler 

 förekomma. 



De invändningar, som från kemisk sida antagligen kunna 

 framställas mot ofvanstående åskådning, äro hufvudsakligen de- 

 samma, som gjorts mot Clausius' hypotes och hvilka jag förut 

 sökt visa vara fullkomligt ohållbara^). Ett upprepande af dessa 

 invändningar torde derför vara öfverflödigt. Endast en synpunkt 

 vill jag framhålla nämligen, att oaktadt den lösta kroppen på 

 kärlväggen utöfvar ett osmotiskt tryck, som om hans molekyler 

 vore delvis dissocierade i sina joner, så är dock den dissociation, 

 som här kommer i fråga, ej fullt jemförlig med den, som eger 

 rum vid sönderfallandet af t. ex. ett ammoniumsalt vid högre 

 temperatur. Dissociationsprodukterna (jonerna) äro nämligen i 

 det förra fallet laddade med (mycket stora) qvantiteter elektri- 

 citet af motsatt art för de båda slagen ocb derigenom uppstå 

 vissa betingelser (elektricitetens inkompressibilitet), hvarur fram- 

 går, att jonerna ej utan betydlig uppoffring af energi kunna 



') I mitt citei-ade arbete, Del 2, s. (3 och s. 31. 



