ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAI). rORIIANDLINGAR 188 7, N:0 G. 427 



Tabell IX. 





en 



CR re 



m 9 



Spec 



efter ; 



kol.' 





Spec 



efter i 



1.1 





Spec 



efter 



vät 







2. < 



1 §"2. 



S—S 





S^—S 





S-S 





'S-" 







s,-' 









Kloroform ... 



s 



s, 





So 





«3 





1,51700 



1,51618 



— 0,00088 



1,51524 



— 0,00182 



1,51472 



— 0,00234 



NitrobenzoL. 



1,22283 



1,22275 



— 0,00008 



— 



— 



— 



— 



Vatten 



0,99987 



1,00054 



+ 0,00067 



0,99973 



— 0,00014 



0,99890 



— 0,00097 



Benzol 



0,90008 



0,90025 



+ 0,00017 



0,89943 



— 0,00065 



0,89864 



— 0,00144 



Metylalkohol 



0,81002 



0,81050 



+ 0,00048 



0,80968 



— 0,00034 



0,80884 



— 0,00110 



EtylalkoboL. 



0,80715 



0,80763 



+ 0,00048 



0,80680 



— 0,00035 



0,80601 



— 0,00114 



Eter 



0,73631 



0,73681 



+ 0,00050 



0,73583 



— 0,00048 



0,73505 



— 0,00126 



Af denna tabell synes, att spec. vigten hos en vätska kan 

 öka eller minska genom gasabsorption, att den vid absorption 

 af luft och vätgas minskar för alla de undersökta vätskorna, så 

 äfven för de specifikt tunga vätskorna vid deras absorption af 

 kolsyra, men att de lättare deremot, och bland dessa äfven 

 vatten, vid sistnämnda absorption öka i spec. vigt. Storleken af 

 denna ändring varierar äfven ganska betydligt och uppgår ända 

 till 0,002. Då emellertid abs.-koefficienten för luft i de flesta 

 fall torde vara ganska liten, kommer vid spec. vigtsbestämnin- 

 gar inflytandet af gasabsorptionen att vara betydligt mindre än 

 hvad ofvan synes, då de här anförda beräkningarna hänföra sig 

 till en absorption af en med vätskan lika volym gas. Då för 

 vatten enligt BuNSEN abs.-koefficienten vid 0° är = 0,0247, blir 

 ändringen i spec. vigten vid vattnets mättning med luft vid 0° 

 blott = 0,000003 5. Vi se sålunda, att i de fall då icke en yt- 

 terst stor noggranhet åsyftas, det är likgiltigt, om man vid en 

 spec. vigtbestämning använder fullständigt luftfritt vatten eller 

 icke. Är det deremot fråga om bestämning af spec. vigten af 

 en vätska, hvars abs.-koefficient man icke känner, torde det 

 emellertid vara bäst att först befria den från absorberad luft, 

 då ganska lätt luftabsorptionen torde kunna åstadkomma en 

 ändring i spec. vigten redan i fjerde decimalen. 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. 1887. Arg. 44. N:o 6. 6 



